Lika hyne o půlnoci - Vladimír Janda

Celní a pasové formality měl Viktor Fuchs za sebou s přáním příjemného pobytu v

Československu. Byl překvapen, e ve proběhlo tak hladce a ve velmi krátké době.

Prohlídka zavazadel byla uskutečněna spíe jako akt v rámci povinností, neli jako úkon najít něco za kadou cenu. Snad trochu překvapil celníky, kdy hovořil Česky, ačkoliv byl občanem jiného státu. Neujel na území ČSSR ani jeden kilometr a zastavil. Z pozlacené ta-batěrky vytáhl cigaretu a s chutí si zapálil. Představoval si vjezd na území ČSSR úplně jinak.

Byl instruován e se prohlíejí i kapsy, a proto dle pokynů neměl nic, co by mu mohlo způsobit komplikace. Nebyl ani fotografován, ani podroben výslechu. Neslyel ani obdiv nad jeho novým mercedesem. Trochu to nai éfové přihnali, pomyslel si. V mylenkách se vrátil o 30 let zpátky. Byl vysokokolský student na právnické fakultě. Pouhý rok studií měl za sebou, a to bylo ve, co mu rozbouřená Evropa mohla v Praze poskytnout. Hákové kříe sahaly po vem, co nebylo puncováno jako čistá rasa. Nebezpečí hrozilo i jemu. Smíené manelství nebylo pro něho ádnou zárukou, e by mohl ít v novém pořádku, který byl při příchodu okupantů neustále zdůrazňován. Chtěl být hrdinou a bránit se násilí. Nakonec vak na radu starích odjel tajně z Prahy koncem července 1939. Ani tato cesta do zahraničí nebyla snadnou procházkou. Proel i projel několik zemí, kde si ho podávali jako horký brambor a konečně se dostal do Ameriky, o co usiloval ji od počátku emigrace. Vyhodil oharek cigarety z okénka. Otevřel dveře a nechal proudit chladný, ale osvěující větřík do auta. Přivřel oči a vdechoval vůni májového probuzení stromů a květin. Chtěl vychutnat první dojmy země, ve které se narodil a il do svých dvaceti let.

5

Ačkoliv ji v Mnichově měl uspořádán rámcový postup pro svou činnost, teprve nyní

se mohl plně soustředit na vytyčené úkoly. Poslední zbytky nervozity opadly. Proč by měl být vlastně rozruený? Přijídí poprvé za tolik let do staré vlasti a nikdo nemůe vyčíst, co si myslí a s jakým úmyslem přijídí. Zapnul motor a bleděmodrý mercedes se tie rozjel. Nechtěl zbytečně vzbudit pozornost rychlou jízdou a na tachometru

ručička nepřesáhla hranice nad sto kilometrů. Nebude na kodu, kdy si znovu

zopakuje to, co má za úkol. I kdy se mu ve zdálo jako hra pro děti, tuil, e ti, kteří mu vycházejí a nápadně vstříc, dobře vědí, proč má dělat právě to, co od něho vyadují. Pomohli mu postavit se na vlastní nohy a byl jim za to vděčen. Dostudoval v Americe a ji v roce 1954 měl vlastní firmu. Pravda, nebylo to nic velkého, ale z počátku často vycházel na ulici, aby si na domě mohl přečíst název firmy:

Export - import a pod ní svoje jméno. Uspokojovalo jej vědomí, e něčeho dosáhl. Na

úřadech mu vycházeli vstříc a zdálo se, e je ve bez problémů. Personál v počtu čtyř lidí včetně sekretářky byl spolehlivý a i kdy zisky nebyly nijak veliké, spokojenost byla na vech stranách. Měl nesmírnou výhodu, e ovládal kromě angličtiny jetě němčinu, francouztinu a samozřejmě četinu. Firma Viktor Fuchs obchodovala se

vím, co mohlo přinést nějaký zisk. I to byla výjimka pro tuto firmu a proč tomu tak bylo, dověděl se a později. Za necelé tři roky od zaloení firmy byl povolán na úřad od určitého orgánu a tam vechno začalo… Teď je květen 1969.

****

V podvečerních hodinách přijel do Prahy. Rozhodl se, e nebude věnovat při příjezdu

pozornost tomu, co se vechno od jeho odjezdu změnilo. To si nechá a na přítí dny.

Času bude víc ne dost. Ubytoval se ve známém praském hotelu a byl obklopen

pozorností a ochotou personálu. Necítil se unaven, ale rozhodl se, e po večeří a

koupeli půjde spát. Bude mít monost zasnít se a zavzpomínat na dobu, která činí

rozdíl jedné generace. Jak ten čas ubíhá. Nebylo snadné vybavit si tváře svých

kolegů na právnické fakultě, nebo dokonce jejich záliby. Z mládí zůstávají jen

ojedinělé okamiky zapsány do mozkového centra a jen čas dovede posoudit,

6

zdali to jsou váné nebo podruné proitky. Je skutečností, e měl schovanou

fotografii studentů z prvního semestru, s vánými obličeji hleděli do čočky

fotoaparátu, aby zdůraznili svoji munost a dospělost. To vak během let vybledlo

nejen na fotografií, ale i v mysli. Tito mladíci jsou jistě dneska váení o tcové a kárají svoje děti za přestupky, kterých se sami dopoutěli. Určitě jí několik mladíků, kteří se na něho dívají z fotografie, neije. Čas, nemoci, ale hlavně období druhé světové války, jistě způsobilo své. Takový Honza Skoupil, ten věčně revoluční ivel, ten přece nemohl přeít dobu okupace. I v Americe byly slyet výstřely z Kobylis a praskot poáru v Lidicích.

Leel na posteli a stejně jako před několika měsíci se i nyní usilovně snail roztočit mylenkový pochod pro upřesnění detailů veho druhu. I kdy nepodceňoval informátory, vdy znal jejich práci z jiných oblastí, přece jenom spoléhal na to, co si sám ověří. Je přece doma a tady si bude vědět rady v daleko větí míře, neli kdekoliv jinde. A nutno dodat, e toho u najezdil dost a ne zbytečně, pochválil sám sebe. Sáhl po cigaretě a lačně vtáhl kouř. Zaposlouchal se a snail se zachytit něco ze zvuků noční Prahy. Otevřel si okno. Jen slabý řinkot tramvají a hudba z vinárny byly to jediné, co mohl vnímat. Rozhodl se, e zítra půjde na Petřín a posedí na

lavičce. Tam se vrátí do studentských let a vychutná opojnou vůni, která je tak

přitalivá v kadém věku. Potom si musí udělat pracovní rozvrh, který mu byl ji

rámcově dán s doporučením, aby přímo na místě určil pořadí. Uklíbl se. Opakuje se

stále jedno a toté. Jako kdyby vysílali koláčka do první třídy a on u dávno sloil maturitu. A e ji skládal ji několikrát v různých zemích a vdy na výbornou, to ví nejlépe on sám. Vědí to vak i ti, kteří ho posílají. Přepychový byt v New Yorku, vila ve Vídni a Mnichově a peněz víc ne dost. A to jen proto, e člověk je chytřejí neli ti druzí a zasahuje i tam, kde zrovna není příli bezpečný přístav. Jsou za to peníze, a ty jsou mu smyslem ivota, uzavřel svoje rozjímání. Okno nechal otevřené, aby se mu lépe spalo.

****

Se snídaní nepospíchal. Měl dostatek času k tomu, aby první den v Praze zařídil první

úkol.

7

Vyel do praských ulic. Vstoupil do telefonního automatu v místě, kde nebyl velký

provoz. Vytočil určené číslo a nechal třikrát odzvonit u volaného. Poloil sluchátko a po chvilce opakoval toté, ani by promluvil jediné slovo. Ani druhá strana na obě zvonění nereagovala. Tím pokládal Viktor Fuchs věc za vyřízenou. V černé aktovce z

telecího boxu měl několik katalogů, které byly podkladem pro jeho obchodní činnost.

Proel Václavským náměstím a prohlíel si vystavené zboí ve výkladních skříních.

Ohodnotil práci aranérů, ale i sortiment, který se nabízel kupujícím. Hlavou jako

vystřelené ípy na něho doráely chvíle proité právě v těchto místech. Kolikrát byl jenom v roce 1938 na tomto náměstí se skupinami studentů, kteří dávali najevo, často s elánem bouřlivého mládí, e nesouhlasí s politikou tehdejí vlády. Mnoho se tenkrát událo v srdci Evropy.

Sáhl si rukou na hlavu, aby si upravil vlnité černé vlasy, které ádný zásah vak

nepotřebovaly. Copak se i dnes neděje mnoho věcí, pomyslel si. Je jen zapotřebí,

aby se kormidlo v Evropě natočilo jiným směrem. Poučení o tom, jak a kdy, to u do

sebe vstřebal od těch, kteří mu nejen dali státní příslunost, ale nechali ho vystudovat a zaloit dobře prosperující firmu. Při mylence na slovo firma se trochu pousmál.

Usoudil, e nastala vhodná doba, aby navtívil Toramex. Podnik, který má pro něho

mimořádný význam. Nebyl ádným nováčkem. Přesto se přistihl, e právě v této zemi,

kde by se mu mělo pracovat daleko snadněji neli jinde, pociuje určitý neklid a

rozruení.

Pokáral sám sebe za slabost. Po několika minutách chůze byl u firmy Toramex. S

elegancí světáka nabídl vrátnému cigaretu západní značky. Řekl svoje jméno, firmu a

zemí, odkud přichází. Vrátný byl u vytrení. Cizinec a jak pěkně mluví česky.

Neodpustil si, aby se na tento důvod nezeptal. Fuchs to právě potřeboval, nebo je

důleité získat přístupem a hranou srdečností i malé rybky. Otázce vrátného se

zasmál a odpověděl: Otče, vdy jsem od vás z Prahy.” Tím jenom zvýil zájem

vrátného Hubáčka, který přesluhoval a dlouhé chvíle, jak doma, tak někdy i zde,

vytvářely podhoubí touze, aby si s někým a často mohl popovídat. Zatvářil se napůl

udiveně. Ano, je to tak, řekl Fuchs a pokračoval: Víte přece sám, jaká byla dříve nouze o práci, a tak jsem po létech krize odeel za prací do ciziny.

8

Slabě si povzdychl a mávl rukou, jako by odháněl něco, co se k němu ji nikdy nesmí

přiblíit. To jo, to máte pravdu, potvrzoval Hubáček, já jsem to taky zail: Vůbec se vám nedivím, e jste z tý mizérie tenkrát utek.

Fuchs nabízel dalí cigaretu, ačkoliv Hubáček jetě nedokouřil a bránil se přijmout

dalí. Uděláme to jinak, otče, se smíchem řekl Fuchs. Vezměte si celou krabičku.

Jak je vidět, jste dobrý člověk a na tom se nemá etřit.” Hubáček nevěděl, co dělat. K

sakru, kouřím laciné cigarety, ale proč bych nemohl zkusit něco lepího a k tomu

zadarmo, uvaoval a krabičku s díky zastrčil do stolu. Sám sebe ujioval, e to není ádný přečin. Tenhle chlapík vypadá sluně a je to vlastně ná člověk. Viktor Fuchs chtěl hovořit s doktorem Pernatcem. Vrátný zavolal a v přítí chvíli oznamoval

Fuchsovi, e ho pan doktor bude čekat v hovorně. Víte, to je hned v prvním

poschodí, nemůete zabloudit.

Po Fuchsově odchodu do hovorny se vrátný Hubáček trochu zamyslel. e by byl tak

starý? Kolik mu vlastně muselo být let, kdy kvůli práci musel odejít z republiky? No, je pravda, e některý člověk je zachovalý a nepozná se, kolik je mu vlastně let.

Na dalí úvahy neměl čas. Hlásili se dalí návtěvníci.

****

Setkání Fuchse s Pernatcem mělo dva rozdílné poločasy. Nejdříve oficiální vzájemné

představení a zachování korektnosti. S doktorem Pernatcem přicupitala i mladá

dívenka, která byla nedlouho v podniku. Pernatec ovládal velmi dobře angličtinu a při předávání vizitek se trochu zarazil. Přečetl několikrát jméno svého partnera, ale okamitě se ovládl. Rozhovor nevybočoval z obchodního rámce. Fuchs dovedl svým

vystupováním získat poadovaný respekt, co zapůsobilo nejen na Pernatce, ale

zejména na Alenu. V angličtině se necítila příli jistá a tak lapala slovíčka a snaila se je srovnat do souvislé mateřské řeči. Dívala se upřeně na vyobrazené zboí v katalogu, ke kterému měl Fuchs vdy několik vět k vysvětlení.

Krásný křídový papír, pochválil Pernatec a s pozornou uctivostí omakával jednotlivé lity. Není to nic zvlátního, leérně odpověděl Fuchs, museli jsme v poslední době vznést reklamaci na dodávaný papír.

9

Mně se taky líbí,” eptla česky Alena. Chtěla jetě něco dodat, ale umlčel ji ostrý pohled Pernatcův. Tady mluv jen anglicky, a uděláme dobrý dojem,” zasyčel česky a obrátil se s nasládlým úsměvem na Fuchse a ádal o prominutí, e musel pracovnici něco vysvětlit. Fuchs jen pokýval s porozuměním hlavou. V mysli vak ji plánoval

přechod na jiné pole. Vadila mu dívenka, která s nimi seděla a nezdálo se,

e by měla v úmyslu je aspoň na chvilku opustit. Musí najít způsob, jak zůstat s

Pernatcem o samotě. Sáhl do kapsy a vytáhl krabičku s tabletkami. Trochu mě bolí

hlava. Mohu poádat o skleničku vody?”

Jistě. Samozřejmě, rychle odvětil Pernatec a česky dal příkaz Aleně, aby zařídila v recepci ve potřebné. Při odchodu z místnosti na ni zavolal, aby počkala. Promiňte, pane doktore, mohu nabídnout alespoň kávu, čaj nebo něco ostřejího?

Děkuji za laskavost. Postačí trochu vody.”

Alena odela z místnosti, a to byl signál pro Fuchse.

Tak jak si pořád ije, starý kamaráde?” vznesl se smíchem plynulou četinou a zadíval se na Pernatce.

To je překvapení, co? U jsme se neviděli pěknou řádku let. Posledně snad v roce

1939 v kavárně Fénix.”

Je to moné? Vysoukal ze sebe Pernatec. Najednou se v něm probudila jiskrná

ivotnost. Jse to doopravdy ty, Viktore?” téměř vykřikl a vstal, aby mu pevně stiskl ruku. Od počátku jsi mi byl povědomý, ale kdo by si pomyslel, e Viktor je Američan.

Člověče, povídej.”

Času bude dost, vdy pár dní zůstanu,” řekl Fuchs a ukázal výmluvným gestem na dveře.

Chápu, chápu, rychle odvětil a významně mrkl na Fuchse, e porozuměl. Polu ji

pryč a…” Nedomluvil. Alena se objevila ve dveřích se skleničkou vody.

Alenko, přines jetě anon o exportu do NSR, ví, pro firmu Herkel,” dával příkaz, ale daleko mírnějím hlasem, ne byla u něho zvyklá.

Ten nějak roztál, pomyslela si Alena. Najednou jsem Alenka. No jo, starí páni jsou

jak aprílové počasí.

Nebudeme, Ferdo, hrát před tou dívkou dvojí hru. Popovídáme si a zavzpomínáme

na staré časy někde o samotě. Dávám návrh. Zvu tě i tvoji manelku na večeři.

Kdy se ti to hodí?

10

Vechno závisí na tobě, Viktore. Řekni a my se přizpůsobíme.”

V pořádku. Dneska máme středu, tak v sobotu v hotelu na večeři. No a pak se

můeme podívat, jak ije noční Praha. Moc dlouho jsem tady nebyl, dodal snivě.

Jetě ne přila Alena s poadovanými doklady, věděl Pernatec hodinu, hotel a ve

potřebné pro vzájemnou schůzku.

****

Kdy Pernatec přiel domů, poruil domácí zvyklosti. Neodloil si v předsíni, ale

vkročil rovnou do kuchyně. Věruko, mám pro tebe překvapení, vychrlil ze sebe a

dodal: Představ si, e do Prahy přijel z Ameriky můj kamarád, s kterým jsem před

válkou studoval práva. To je překvápko, co?

Pro Věru Pernatcovou to mnoho neznamenalo. Stejně ho nezná a co s tím má ona

vůbec co společného. Podívala se na něho a pokrčila rameny. Zve nás na večeři a

viděl jsem, jak byl astný, e mě po takových letech nael,” doplnil svoji zprávu Pernatec. Odběhl do předsíně a znovu se vrátil. Napadlo mě cestou domů, e by to mohlo přinést i výhody. Člověk pořád něco potřebuje a i pro nae mladé by to nebylo

na kodu. Tím výrokem přenesl mylenky Pernatcové na to, co asi dělají v Ostravě

mladí. Před dvěma lety se Jiřinka vdala za inenýra Kymbla, který si počíná v závodě velmi zdatně a zastává na svoje mládí důleitou funkci. Byt, auto a zařízení, to vechno mají. U aby tady byl dalí potomek. Mladí se k tomu nějak nemají.

Nad čím přemýlí? Tázal se trochu zklamaně Pernatec. To nám určitě musí něco

vynést, věř mi. Tihle lidé z druhé strany nejsou lakomí a navíc je to můj

kamarád.Chvilku postál a pak el do obývacího pokoje.

Manelka zatím připravovala večeři a kdy se zamyslela nad manelovými úvahami,

počínala věřit, e má pravdu. ijí si velmi sluně, ale dobrá je kadá věc, která přijde do domácnosti navíc a třeba k tomu i zadarmo. Ze pracuje v podniku, kde občas některý pracovník jezdí do ciziny. Co kdyby i on byl vybrán? Pak taková známost je k nezaplacení. Usmívala se a zavolala manela k večeři. Ten přiel a za hodnou chvíli a v ruce drel celý balík fotografií. Tak se podívej, 11

Věruko, nael jsem ho. To je on, a jeho ukazováček zamířil na postavu, která byla

zvěčněna ve skupinovém záběru.

Musel to být frajer, podotkla, Co musel. On jetě je, dodal rychle. Vlasy má u

trochu prokvetlé, ale drí se pořád. Elán ho neopustil, říkal si pro sebe.

Fuchs neměl v úmyslu provést důkladnou prohlídku jednotlivých ulic a památek. To si

chtěl nechat a na večerní dobu. To bývalo vdy takové romantické a přináelo to

člověku tichou pohodu. Bylo to vak i z jiného důvodu, který také dozraje, ne opustí tuto zemi. Nechal se odvézt taxíkem na Malou Stranu. Pomalu vystupoval cestičkami vzhůru k Petřínu. Vůně i okolí ho opájely. V polovině cesty usedl na lavičku a díval se na Prahu, kde poslední útoky slunečních paprsků rozsvěcovaly báně kostelů a chrámů do pohádkového světla. A dole pod nimi je čilý ruch. Kolem něho přeel

milenecký pár. Ztiili hlas, aby vyřčená slova nezaslechl nikdo jiný. Pousmál se. I on sem chodil a choval se zrovna tak tajnůstkářsky jako ten mládenec. Zapálil si cigaretu. Romantiky bylo pro dneek u dost, pomyslel si. Nejsem tady pro obdiv

Prahy a vzpomínání. Nikdo mi přece nemůe zakázat, abych ukrojil ze svých

sluebních povinností i kus soukromí pro sebe. Koneckonců, vím přece, e tato

návtěva není poslední a budu to dělat vdy. Člověk potřebuje určité rozptýlení, aby se pak mohl na následující důleitou věc soustředit.

Vrátil se k návtěvě u doktora Pernatce. Za ivot poznal tisíce lid i a jejich charaktery.

Pravda, nemohl hned na první pohled odhadnout, co se odehrálo v nitru jeho kolegy.

Neviděl ho téměř třicet let. Nespoléhal příli na informace, které dostal o Pernatcovi jinou cestou. Proil sám v mnoha zemích nepříjemné zklamání. Vytypovaný, který mu byl doporučen jako naprosto spolehlivý, se v krátké době často ukázal jako nekvalitní pro práci zpravodajců. Vdycky se vyplatí být rozváný a nepospíchat. Nebyl zvyklý plýtvat časem, ale nechtěl také dávat třetím tahem mat. Obě varianty nesou v sobě

zárodek něčeho nezdravého. Nu, uvidíme … Zvedl se z lavičky. Podvečer zahalil

Prahu do lehkého přítmí a slunce svými posledními paprsky dodávalo ráz

vzneenosti, ale i neopakovatelné krásy. Měl chu rozběhnout se jako malý kluk.

Nakonec to dopadlo jako vdy. Taxík, večeře a hodnocení. Dnes, zítra…

12

****

Bylo zapotřebí, aby volné dny věnoval těm věcem, které navenek nesouvisejí s

přímým úkolem, ale tvoří jeho celkovou skladbu. Nakoupil si mnoho novin a provedl

výběr v prodejně i toho, co pokládal za zajímavé a důleité pro svojí činnost. Vydal se zpět k hotelu. Vypočítal si příhodnou dobu, aby přiel v době podávání oběda.

Celé odpoledne a i večer věnoval pečlivému čtení.

V časopisech zvolna listoval a instinktem podle titulků článků buď letmo, nebo

důkladně četl. Část článků si dokonce vystřihl. Obrázkové výplně lákaly snad jetě

více. Fuchs si byl vědom, e takové mnoství tiskovin nemůe zpracovat za jeden

večer ani čtením, nato důkladným prostudováním. Faktem zůstávalo, e uklízečka

nesměla najít při úklidu ani jeden časopis v české řeči.

Z drobné a nevinné chyby mohou vzniknout nepříjemné následky. Rozhodl se, e

přítí den při dopolední procházce vezme nepotřebné tiskoviny do aktovky a odloí do pouličních koů. Ostatní sloí do desek a bude je nosit s sebou. V katalogu se také nechá něco ukrýt. Při výjezdu z republiky si u bude vědět rady, ale tady…

Nezapomněl, co mu bylo několikrát zdůrazňováno při odjezdu z NSR. Neznal

vechno, ale i to, co věděl, postačilo a k bázlivé opatrností. Byla ji téměř půlnoc a na spánek neměl nejmení pomylení. Zavolal na servis a objednal si pivo. Mezitím uklidil vekeré písemností do nočního stolku a po odchodu číníka si vechny

náleitosti uspořádal. Kdy znovu osaměl, zapálil si cigaretu a pomalu upíjel pivo.

Věděl, e i zítra bude provádět tuto tiskovou” činnost, ale s jiným rozvrhem. Nebude zůstávat na pokoji celé odpoledne a večer. Hotelovému personálu by to mohlo být nápadné. Odejde z hotelu zítra nejen dopoledne, ale i po obědě.

Úmyslně nevolal hned druhý den Pernatce. Přiel ji na to, na kterou strunu u tohoto typu zahrát. Pernatec přijal jeho pozvání jetě dříve, neil se pořádně vyslo vil. A to je pro mě, uvaoval Fuchs, velmi dobrý začátek. Nevěřil, e by to bylo jen ze vzpomínky na studentská léta. Jakápak studentská léta, kdy se vlastně znali necelý rok a ani to není správný výraz. Nikdy si na Pernatce, ale ani na jiné nevzpomněl. Měl svých starostí dost.

13

Teprve hra, do ní byl nasazen, musela mu vybavit jeho minulost a oivit vechno,

cokoliv by pomohlo i v maličkostech. Podklady nějaké dostal, ale ve bude záleet jen na něm, kdy postrčí figurku na achovnici. Začínají si mě váit, uvaoval dále, nebo jetě se nestalo, aby dostal dlouhodobý úkol. Předtím vdy éf dával najevo přání, aby úkol daný na zítra byl splněn ji včera. Zakončil úvahy tím, e takový úkol není marný, má-li k tomu dost finančních prostředků. A těch měl víc ne dostatek. I to svědčilo o tom, e v této republice bude asi častým hostem a netroufal si odhadnout

délku působnosti. To nech posoudí a zváí nadřízení.

****

Doktor Pernatec i jeho manelka se cítili ve výborné náladě. To nebyla večeře, ale

hodování. Po večeři vybral Fuchs nejdraí víno a nabídl oběma cigarety. Pernatec si zapálil, ale ihned vysvětloval: Ví, kamaráde, já kouřím jen při slavnostních chvílích.

A ta právě přila. Věruka nekouří vůbec, ale na tvoji počest by mohla učinit výjimku,

obrátil se na manelku se sladkým úsměvem a s prosbou v očích, aby vyhověla.

No a teď bychom mohli zavzpomínat, co jsme vechno vyváděli jako tudáci, řekl se

smíchem Fuchs a dodal: Vechno samozřejmě na sebe neprozradíme, abychom si u

milostivé paní neudělali příli patnou reklamu. Pernatcová se zasmála Ale, pánové, vdy si stejně řeknete, co se vám hodí. Známe přece mue.

Zvedli číe, aby si připili.

Připíjím na pevné přátelství a doufám i dobrou spolupráci.

To se můe spolehnout, kamaráde, ujistil Pernatec trochu ztěklým jazykem. Nebyl

zvyklý příli pít a jak aperitiv, tak dobré víno počínaly vykonávat své dílo. A to Fuchs potřeboval.

Musím uznat, Ferdo, e vidí jako jasnovidec, pokračoval Fuchs. Vynutil si udivené

pohledy.

Mám na myslí tu firmu Herkel z Mnichova. To je, jak se u vás říká, ná bratrský

podnik. Kapitálově jsme spojeni, a tak fuujeme i do strojírenských výrobků, jsem

často v Mnichově a můeme proto spolupracovat přes tuto firmu. Vechno půjde

rychleji, vysvětloval Fuchs.

14

To je ale náhoda!” Pernatec zvedl číi. Skleničky zazvonily o něco hlasitěji. Fuchs objednal dalí láhev. Doufám, e mi oplatí návtěvu v Mnichově,” obrátil se na Pernatce. Ten trochu zaváhal, neli odpověděl: Kamaráde, řekl lítostivě a dopil obsah číe, to nebude tak snadné.” Na chvilku se odmlčel a pokračoval: Ví, jsou okolnosti, které brzdí mému výjezdu do zahraničí. Je to nespravedlivé, ale bohuel, je to tak. Pohlédl na manelku, která mu očima naznačovala, aby raději o tom nemluvil.

Kamaráde, to chce klid, konejil ho Fuchs a dodal, e toto rčení slyí téměř na

kadém kroku. Budeme mít více času a tam si můeme v klidu popovídat.

To je rozumný návrh, co říká tady pan doktor, přidala se Pernatcová na Fuchsovu

stranu. Můeme se sejít třeba u nás. To vak Fuchs nepotřeboval. Alespoň ne při

první návtěvě.

Milostivá paní, tisíceré díky, ale jestli dovolíte, zvu vás zítra na vyjíďku mým autem.

Je to sice starí vůz, ale stále spolehlivý.”

To by nebylo patné, zajásal hlasitě Pernatec. A co má za káru?

Není to nic zvlátního. Jen mercedes, řekl téměř unuděně.

Pane boe, mercedes, vydechli skoro současně manelé Pernatcovi, Znovu zvedli

sklenky, aby rychlejím tempem vyprazdňovali obsah, Fuchs sáhl do náprsní taky a

předal v úhledném pouzdře dárek pro Pernatcovou.

Je to maličkost, ale alespoň na milou vzpomínku s dobrými přáteli. Pernatcová se

lačně dívala na pouzdro, ale společenský zvyk ji nabádal, aby nedala najevo

nedočkavost.Viktore, ty jsi byl vdycky kavalír, slavnostně řekl Pernatec, ačkoliv oba věděli, e se nikdy blí nepoznali. Obrátil se na manelku a řekl: Nenechávej mě v napětí. Tak se přece podívej.

V pouzdře byla bro. Zlatá, vydechla Pernatcová. Oči obou se upřely na darovaný

předmět. Fuchs se musel usmát. Kdyby věděli, e je jen pozlacená, trochu by

vystřízlivěli.

Jak se vám odvděčíme, pane doktore, otázala se s pohnutím Pernatcová.

Prosím vás, milostivá paní, e o tom mluvíte, odpověděl s mírnou výčitkou Fuchs.

16

Jsme přeci přátelé, a to mluví za vechno.”

Bylo ji zřetelně vidět, e alkohol začal na Pernatce účinkovat. Chtěl znovu

pozdvihnout sklenku, ale prsty ji nebyly tak citlivé. Polovina obsahu se rozlila po ubruse. Ferdo, vyčítavě řekla manelka.

Nic, vůbec nic se nestalo, uklidňoval ji Fuchs, budeme pokračovat zítra. Přesně v

devět hodin budu čekat před hotelem.

Doporučuji Karltejn, zabručel Pernatec, tam si to vechno vyříkáme.

****

Fuchs uznal, e sehrál roli prvního dějství k plné spokojenosti. Nedělní výlet a

přátelské porozprávění s maneli Pernatcovými mu přineslo jetě více, neli očekával.

Mohl s určitostí tvrdit, e vystihl charakterové vlastnosti obou. Alespoň takové, které ke svým účelům potřeboval. Manelka Pernatcova byla trochu zdrenlivějí, ale i ona po několika hodinách své srdce otevřela dokořán. Fuchs dovedl zahrát na správnou

strunu v jejich mylení. Politoval, divil se a nechápavě pokyvoval hlavou, kdy

nejdříve s rozpaky, ale pak otevřeně hovořili o své nespokojenosti s poměry a o

křivdách, které je prý pronásledují. Ze vech nářků si vybíral a zapamatoval jen to, co můe v budoucnosti vyuít.

Nyní, kdy si balil v hotelovém pokoji zavazadla, musel se usmát. Jak málo stačí k

tomu, aby si člověk vyposlechl od někoho a na někoho vodopád obvinění. Z počátku

si nebyl jistý, není-li to od Pernatce promylená hra, ale zakrátko uznal, e éfové mají dokonalé informace o charakteru doktora Pernatce.

Ačkoliv plánoval svůj pobyt v Praze na deset dní, nebude toho zapotřebí. První krůček byl vykonán, a to úspěně.

V hotelu se rozloučil velkým spropitným a byl ujitěn, e kdykoliv zavolá, bude pro

něho pokoj rezervován. Rozdal poslední krabičky cigaret a nasedl do auta. Pomalu se

proplétal praskými ulicemi a téměř na okraji města zastavil. Přesvědčil se o

správnosti názvu ulice a vystoupil. Proel ji celou a zabočil do vedlejí, která byla po obou stranách lemována pěknými vilkami. U jedné z nich se zastavil a přečetl si jméno majitele.

17

Pomalu zvedl ruku a zazvonil. Dvakrát dlouze, dvakrát krátce a nakonec dlouze.

Tento způsob zvonění opakoval jetě jednou. Pak, ani by čekal na odezvu majitele

vilky, pomalu odcházel. Nenápadně se rozhlíel, není-li sledován. Zabloudil očima po oknech. Uklidněn doel ke svému mercedesu a nastartoval. V půli cesty ke státní hranici zastavil u jednoho motelu, aby něco pojedl. Nenutil ho k tomu hlad, ale

dlouholetá zpravodajská činnost. Usedl na takové místo u okna, aby měl přehled,

která auta projídějí, nebo kdo bude dalím hostem v této místnosti. Kdy po

půlhodině odjíděl, byl si úplně jistý. Vechno probíhá normálně, uvaoval. Proč také ne, kdy o jeho pravém úkolu v Československu věděl jen jediný člověk v Mnichově a ten druhý v Praze. Nebylo účelné se s ním seznámit. Ani osobně, ani stykem po

telefonu. Tak zněl příkaz a dobře věděl proč. Opakují se metody, které se rentovaly v minulých akcích. A bude čas, dostane jistě pokyn, jak navázat dalí článek řetězu.

Provoz k hranicím nebyl příli runý. Od hranic směrem do vnitrozemí potkal jen

několik aut. Čas od času se přesvědčoval ve zpětném zrcátku, je-li stále jediným, kdo za nedlouhou chvíli opustí Československo.

Celní formality byly obdobné jako při příjezdu. Korektní a s úsměvem. Pravda,

tentokrát se celníci podívali do kufru a musel otevřít i kapotu. To udělal velmi rád a svině. Z této strany nehrozilo ádné nebezpečí. Zasalutování a závory se zvedly.

Ačkoliv neměl důvodu k znepokojení, pocítil úlevu na druhé straně hranic. Naprostou

duevní pohodu nalezl a ve svém bytě v Mnichově. Usadil se pohodlně v klubovce a

příjemně odpočíval. Zavolal do známé restaurace o rezervaci stolu k večeři a el se

vysprchovat. Po koupeli se počal oblékat. Před odchodem z bytu vytočil telefonní

číslo. Kurte, půjdu na večeři.” Jediná věta, kterou pronesl a pak vyel do osvětlených mnichovských ulic.

****

Manelé Pernatcovi měli na několik týdnů téma k hovoru, které oběma vyhovovalo.

Doktor Fuchs zapůsobil silným dojmem na oba, i kdy trochu odlině. Pernatec ji víc ne dost a často uvaoval o létech minulých.

18

Hned po válce, kdy měl příleitost dostudovat, vstoupil do politické strany, která svými zástupci na univerzitě slibovala spokojené a finančně zajitěné ití. Proč bych to odmítal, uvaoval. To je právě to, co chci. V pozdějích letech se mu vytýkalo, e jeho postoj k republice nebyl příli kladný. Paneboe, copak on mohl svou osobou ovlivnit chod republiky? Těch několik desítek schůzí a snad účast na dvou nebo třech demonstracích nebylo přece nic závratného. V únoru 1948 se jetě s několika

kamarády procházel na Václavském náměstí a ví dobře, e vykřikli jen jedno heslo.

To se nelíbilo okolostojícím občanům a rychlý sprint byl dobrý i k zahřátí. Poznal, e sliby, které se mu zdály jako hotová věc, se rozplynuly do neznáma. Obratem tedy zaujal kladný poměr k lidově demokratickému zřízení. A rychle se přeorientoval.

Vystoupil z té strany, která ho tak zklamala, a to byl argument, na který vsadil. V

novém podniku zatracoval vechny, kteří chtěli republiku rozbít. Kombinoval a uvěřil sám sobě, e je jedinečná příleitost, jak plout nenápadně a připravit si ivotní anci.

Dostal se vzhledem k jazykovým znalostem do sektoru, který měl iroké perspektivy a

hlavně monost, aby se podíval i do zahraničí. Do obchodního referátu mu byly

přiděleny dvě západní země, kam ho to lákalo. Vechno vak ustrnulo jen na

korespondenci a za jeho referát vyřizovali věci jíní. Nedával na sobě nic znát, ale

vnitřní touhu zdolat nemohl. Teprve poslední rok pozoroval, e se něco uvolňuje v

celém dění. Náročná kritéria se změkčila.

Zdálo se mu, e začíná odněkud z neznáma vystupovat síla, která by nebyla daleko

od jeho mylení. S radostí pozoroval, e v tisku a rozhlase se objevovaly skryté, ale pro chápajícího člověka zřejmé názory a výpady, na které on před lety doplatil. Srdce se mu zachvělo radostí v předtue, e musí přijít čas, kdy si potvrdí správnost své taktiky.

A ve Fuchsovi viděl anci.

Jakou, to jetě nevěděl. Není takový hlupák, aby si nespočítal, e někdy dvě a dvě je pět. Mrzelo ho jen to, e Fuchs poslal pohlednici a nic víc.

Kdy přijede, na jak dlouho, vůbec nic. Dovolenou strávili s mladými u Balatonu a teď ji přichází nepříjemné podzimní počasí. Pernatcová byla Fuchsem přímo nadena.

To jeho vystupování s jemným oslovením milostivá paní, to se člo věku nestane tak

často.

19

S jakou elegancí řídil svého mercedesa. Na výlet si vzala bro, kterou jí daroval.

Hned to postřehl a měl radost, e si váí dárku. Nezapomněl dodat, jak jí to sluí a hádal jí dokonce o deset let méně. Tak galantní mui zde nejsou. Nejlépe se jí snilo, kdy byla sama doma.

Jednoho listopadového dne přiel Pernatec domů a hned při vstupu jí musel sdělit

novinu, e doktor Fuchs konečně přijede počátkem prosince do Prahy.

****

Konečně se Pernatec dočkal. V polovině prosince ho zavolal Fuchs. Nikoliv z vrátnice

podniku, ale z hotelu. ádal, zda by se v odpoledních hodinách mohli sejít v hotelové hale. Jakmile domluvili, ohodnotil Pernatec doktora Fuchse jako výborného stratéga. V

telefonu mu vykal a mluvil skutečně stroze jako pravý byznysman. Pernatec byl

rozechvělý. Jeho roztěkanosti si povimla i Alena.

Mezitím byl Fuchs vzorně obsluhován. Personál nezapomněl na jeho tědrost ani po

pul roce. Před určenou hodinou usedl v recepční hale a chtěl si trochu prolistovat

noviny. K tomu nedolo, nebo Pernatec přiel o několik minut dříve. Přivítání,

přípitek. Fuchs vybral úmyslně stolek v rohu místnosti, aby nebyli nikým rueni.

Hovořilo se přece česky. Po běných frázích, jak se vede milostivé paní, dotaz na

zdraví i mladé manele, přeel Fuchs i k obchodním záleitostem.

Ferdíku, dodávky pro NSR, pro firmu Herkel jsou a budou zajímavé. To tě jistě

potěí. Navázal jsem přímý kontakt se éfy této firmy a vypadá to velmi slibně. To

ví,” řekl pomalu a na chvilku se odmlčel. To ví, e jsem se zmínil i o tobě. Bude zpracovávat tyto obchody a jak se říká, ani kuře zadarmo nehrabe. Je to tak správně, e? otázal se s tichým smíchem.

Pernatec trochu zčervenal a zvedl ruce jako na obranu. V mylenkách vak

odhadoval, co se za tím skrývá. Zdali to, co má na mysli on, Pernatec, pak je t o v

pořádku. Nutno vak zachovat zdánlivý protest, a řekl: Člověk dělá co můe. Mě

přece zná, e nekoukám na osobní prospěch a hlavně, aby vechno klapalo.”

Kamaráde, samozřejmě, e tě znám, a proto s tebou tak hovořím. Nebylo by vak

správné, aby se přeháněla

20

Vude na světě platí, e za dobře vykonanou práci má být člověk i dobře zaplacen,

vysvětloval Fuchs. Taková slova na Pernatce působila.

Ví, začal znovu Fuchs, mám takové mení starosti a dělají mě trochu nervózními.

Pernatec nabídl pomoc, i kdy věděl, e jeho monosti jsou velmi omezené.

Snad jsem to trochu přehnal, kamaráde. Jsou to, no jak bych ti to řekl, jso u to spíe moje osobní starosti, ji klidným hlasem hovořil Fuchs. Aha, myslel si Pernatec, v tom je enská. Pravděpodobně mladá a hezká. Jezdí přece pořád po světě. Fuchs pokračoval: Potřeboval bych v Praze byt. Pernatec nevěděl jak odpovědět. To byla

rána přímo na komoru. Kdepak by on mohl opatřit byt. Fuchs se zasmál. Vím, e

nejsi majitel čináků, ale to nechci přímo na tobě. Snad jen tvou pomoc, kterou bych dovedl ocenit. Pozoroval, e přivedl Pernatce do úzkých, a to nepotřeboval. Pus to z hlavy, promluvíme si o tom později. Myslel jsem to úplně jinak. Přeel na jiné téma a vyslovil přání, aby se znovu vichni tři mohli sejít na večeři. To u bylo pro Pernatce zajímavějí a rád přijal pozvání.

****

Druhý den se znovu seli v salónku, který byl podnikem určen jako místnost pro

jednání s návtěvami. Vrátný měl pro návtěvy zvlá vyvinutý smysl. Jakmile se

objevil Fuchs, zazářily mu oči. Vechno v pořádku, otče? zahlaholil Fuchs. Děkuju

za optání, Ujde to, smál se Hubáček. Tak to má být, se smíchem odpově děl Fuchs a

přistrčil krabici doutníků do otevřeného okénka vrátnice.

Ale né, to si nezaslouím, odporoval vrátný. Neopomněl vak si přičichnout ke

krabici. To je vůně, hmm, pochvaloval si. Zavolejte pana doktora Pernatce. To víte, mimo prohlíení krásné Prahy mám i sluební povinnosti.” Hned to bude, malý okamik, ujioval vrátný a přitom vytáčel číslo. Pane doktore, máte návtěvu,

salónek dvě je volný a poloil sluchátko. Obrátil se na Fuchse. Vám u nemusím

vysvětlovat, kde to je, e ne? Fuchs poděkoval a vykročil po schodech nahoru.

Jakmile se vzdálil na několik metrů, vrátný vytočil znovu číslo. Pane doktore eptal do telefonu, je to ten Čechoameričan.”

21

Doktor Pernatec přiel k jednání se svým zástupcem a mrkl na Fuchse. Ten otevřel

lutý kufřík a vyloil na stůl materiály, které jsou počátkem obchodního jednání. Neměl v úmyslu se dlouho zdrovat. Byla to spíe argumentační návtěva. Nic nesměl ponechat náhodě. Přinesl objednávku od firmy Herkel, která nepředstavovala horentní

částku, ale i to bylo součástí hry. Začínat pomalu a v malém rozsahu. Pernatec a příli hlasitě zajásal a ujioval, e firma bude spokojena a zboí včas dodáno.

Pánové, ohlásím se jetě jednou před svým odjezdem. Budete-li mít nějakou

zajímavou nabídku, můeme se domluvit, řekl na závěr Fuchs.

Pro tento večer padla volba na malou vinárnu na Starém Městě, kde výběr jídla byl

bohatý. Intimní osvětlení a tichá, melodická hudba houslisty a pianisty. Obřad probíhal jako při poslední návtěvě. Tentokrát musel splnit dalí dílčí úkol. Po večeři se omlouval, e nemohl přijet dříve, ale nyní se to určitě zlepí. Stýská se mu po Praze a v prvé řadě po přátelích, zejména tak milých, jako jsou Pernatcovi.

Pernatcovi se rozplývali. Neustále, i kdy nenápadně pokukovali po krásné aktovce,

kterou Fuchs neodloil v atně, ale poloil si ji u stěny vedle stolu. Kalkulace Fuchsovi vycházela. Dobře pozoroval jejich lačné pohledy, ale neměl v úmyslu dary rozdat hned po večeři. Trochu napětí neukodí a výsledný efekt bude dvojnásobný.

Kdy si připili na přátelství, začal Fuchs rozvíjet svůj plán.

Přátelé, mám takové neskromné přání, ale snad mi budete moci aspoň přispět

dobrou radou. Protoe nae firma chce roziřovat obchody s vaí republikou a

zejména v tom sortimentu, který zpracovává i tadyhle můj kamarád Ferda, potřebuji

najít k pronajmutí byt v Praze. Nejsem u nejmladí a potřebuji trochu pohodlí. V

hotelu nemám pocit soukromí. Samozřejmě, zadarmo by to nebylo a jsou různé

monosti, jak se za přátelskou pomoc revanovat. Pernatec nezapomněl toto přání,

které ji od něho slyel. Co vak on můe pro věc udělat, to si vůbec nedovedl

představit. Známosti na tomto úseku neměl a opatřit byt v Praze, to je snad

nesplnitelný poadavek.

Fuchs si byl vědom, e Pernatec mu mnoho nepomůe, ale někdy stačí dobrý typ a

vechno se rozjede.

22

Má sice v rezervě jetě dva typy, ale podle instrukcí nesměl zapojovat do řetězu dalí lidi. Snad později, ale to rozhodnou jiní. Pernatec nevěděl jak odpovědět. Rozhodl se, e se mu zmíní o svém známém, doktoru ákovi.

Je to můj kamarád, začal Pernatec, a pohybuje se v různých kruzích. Známostí má

dost a jak říká, Viktore, za odměnu by se dalo moná něco dělat.

Výborně, Ferdo, já věděl, e má pochopení a chce mi pomocí. Buď tak hodný a

promluv s ním. Kdy u jsem tak troufalý, byl bych rád, aby to byl co největí byt.

Snad někde ve vile. Víte, chtěl bych tam občas, kdy přijedu, pozvat i své přátele a ono se volněji hovoří v soukromí ne v hotelu.

Odmlčel se, zatvářil se neastně a ukl se prstem do čela. Málem bych zapomněl.

Je to jen malá pozornost pro milostivou paní a něco pro tebe, Ferdo. Vánoce jsou na

krku a byl by hřích, aby si člověk nevzpomněl na staré dobré přátele. Při těchto

slovech zvedl aktovku a pomalu ji otvíral. Nejdříve vytáhl vkusně upravený balíček,

převázaný růovou stuhou a podal jej Pernatcové. Sáhl jetě jednou do aktovky a

Pernatec poznal, e se jedná o láhev. Pernatcová hořela nedočkavostí, ale opět si

netroufala balíček otevřít.

Nechám to na vaí úvaze, zdali otevřít hned, nebo pod stromečkem, řekl se smíchem

Fuchs. Neodolali. Pernatcová vzdychla úasem. Krásná blůzička s jemnými

výivkami, které dodávaly výjimečnost. Pernatec zjistil jen nahlédnutím za obal, e je to pravá skotská whisky.

Pane doktore, jsme vai dluníci, pronesla zjihlým hlasem Pernatcová.

Kdy je odváel Fuchs domů, popřál jim spokojené vánoce i astný nový rok. Dodal,

e určitě zase přijede. Neli vystoupili z auta, připomněl onoho kolegu, který by mohl najít nějaký byt. Čím dříve, tím lépe. Nebude to zadarmo dodal.

Kdy osaměl, zapálil si cigaretu a rozjel se zvolna k hotelu. Jetě ne zajel do

hotelových garáí, nadzvedl lehkou manipulací část volantu a vyjmul papír, úhledně

sloený do tvaru cigarety. Zasunul ho do kapsičky, která je určena pro ozdobu na

pánském kabátě. Zřízenec s uctivostí převzal auto a popřál Fuchsovi dobrou noc.

Ucítil v ruce bankovku. Uklonil se a dvakrát poděkoval. Ten nikdy nezapomene,

myslel si, a jen čekal, a Fuchs odejde, aby se podíval, kolik dostal za úsluhu.

23

V pokoji se Fuchs pomalu procházel. Vytáhl papírek a zvolna četl. Zpráva nebyla tak

obsáhlá, ale Fuchs ji četl několikrát a eptal i při zavřených očích. Pak sáhl pro

zapalovač a papírek zapálil. Čekal, a dohoří. Popel hodil v koupelně do klosetu a

spláchl vodou.

V té době probíhal u Pernatců vzruený hovor. Pernatcová neustále hladila blůzu,

kterou měla rozloenou na gauči. Pernatec nezapřel obchodníka.

Taková whisky stojí přes tři stovky. Ta tvoje přepychová blůzička, ta vůbec není u

nás k dostání. Podle mého by stála v Tuzexu nejméně dvě stě bonů. A to je p řes tisíc korun, dodal znalecky. Určitě dvě stě bonů.

Kdyby dcera byla o něco silnějí, byl by to pěkný dárek k vánocům, řekla Pernatcová, ale sama věděla, e by se s takovou věcí jen těko loučila. Nesmí zapome nout, co jsi slíbil, připomněla. Já vím, řekl. Nebylo mu příli po chuti roziřovat dalí okruh známých kolem Fuchse. Měl utkvělou mylenku, e se bude dělit o přízeň a dary s někým, kdo Fuchse předtím nikdy neznal. A on, spoluák, který Viktora zná tolik let, bude třeba odstaven na vedlejí kolej. To si bude muset ohlídat. I kdy tuil, e doktor ák má rozsáhlé styky, bude asi i pro něho velkou překákou sehnat byt. Jsou vak jisté kruhy, v nich se dovede pohybovat jako ryba ve vodě. Měli přece spolu stejné

názory i v době, kdy byl on odstaven na vedlejí kolej, ale ák vyel dík svojí

výřečnosti ze vech trablů celkem vítězně. Pravda, nezastává nijak důleitou funkci, ale čert ví, jak to dělá, e dokáe, co si usmyslí. Co si usmyslí? To snad ne, ale ovládá systém protislueb v jakékoliv formě. Fuchs se přesně nevyjádřil, jak se chce odměnit. V případě úspěchu se s ním bude muset ák pěkně rozdělit.

Místo abys měl radost, jsi takový zamylený, uslyel od manelky. Změnil tvář do

úsměvu. Ale ne, vůbec ne.

****

Příkaz od éfa byl pro Fuchse jasný. Nezdrovat se příli dlouhou dobu v Praze.

I kdy jeho nadřízení tvrdili, e situace v Praze je pro ně víc ne slibná, přesto má reim silné kořeny. Podceňovat by se nevyplatilo. A u vůbec ne Státní bezpečnost.

Fuchs patřil ke skupině, která měla získávat hospodářské informace a vyhledávat

spojení pro budoucnost. Takových typů nesmělo být mnoho, nebo v případě

neúspěchu druhých skupin měl být právě tento úsek eleznou rezervou.

24

Fuchs byl pouít ji několikrát, ale v Československu to je zvlá důleité. Obchodní k, jazykově výborně vybaven a ivotní zkuenosti navíc. Kdy se vrátil z první cesty, konalo se u éfa v Mnichově hodnocení. Fuchs dobře rozpoznal, e Paul Werner, který

řídí operaci, je spokojen. Kdy Fuchs skončil s podrobným výkladem, Werner celý jeho postup schválil: Neukvapovat se, to je správné. A nehonit čas. Pro začátek úplně stačí. Akce Lika má dlouhodobý charakter dodal.

Fuchs si uvědomil, e krycí název operace je shodný s jeho německým jménem a e

asi on bude stále hlavním aktérem. Můe vděčit jen své píli a chytrosti, e je tak

vysoce oceněn a poívá výhod, které jeho kolegové nemají.

****

Pernatec dodrel slib. Mezi vánočními svátky a Novým rokem promluvil se ákem.

Začal opatrně a byl rád, e se přítel zatím nevyptával na výi odměny.

V počátku nového roku dostala firma Herkel z Toramexu dálnopis, aby doktor Fuchs

přijel k obchodnímu jednání. Fuchs měl stejně v plánu v tomto období přijet do Prahy.

Mezitím zařizoval nutné věci v Rakousku, které měly souvislost s celou operací

Lika. Jeho éf nijak nepospíchal, aby Fuchs hned v počátku roku jel do Prahy.

Musela být zachována koordinace. Do Prahy byli vysíláni noví lidé z jiných oddělení a také s jinými úkoly. Nebylo taktické hned v prvních měsících rozvinout útok na vech frontách. Takové dětské krůčky ji byly za nimi. Jeho odbor má zajiovat dlouhodobé úkoly a v ádném případě nevystřílet prach na začátku akce. Je to nutná záloha.

Dostali ji za vyučenou i v zemích, kde se zdálo ve jasné.

V hale hotelu ho poádalo několik lidí, zdali by mohl vyměnit marky za koruny.

Nabídka přímo fantastická. Tato sféra nebyla jeho koníčkem, ale proč by nevyměnil

za tak výhodný kurs. To se nesmí Werner dozvědět, protoe on hraje seriózního

obchodníka a v ádném případě není dovoleno na sebe upozornit ani v malé a na oko

nekodné záleitosti.

25

V hotelu měl ji v recepci vzkaz od firmy Toramex, aby po příjezdu ihned volal.

Neukvapoval se a zavolal a třetí den ráno. Přímo, bez nějakých kliček. Jetě nebyl

hotov se snídaní a u se hlásil Pernatec. Srdečně se pozdravili a Fuchs ho pozval na snídani. Viděl na něm, e má pro něho důleitou zprávu. Zeptal se na zdraví manelky a mluvil o běných věcech. Doktor Pernatec odpovídal rychle a mile, ale nemohl zastřít svoji nervozitu. Kdy vrchní odnesl se stolu poslední zbytky, musel Pernatec vyhodit svůj trumf. Viktore eptal, přítel ák má pro tebe radostnou zprávu. Fuchs zvedl údivem obočí, ale tuil, kam Pernatec míří. Váně, pokračoval Pernatec, před týdnem mě volal a ptal se, kdy přijede. Prý to spěchá, a proto jsem ti poslal dálnopis.

Fuchs mu nabídl cigaretu a sám si zapálil. To je báječné, Ferdo. Věděl jsem, e

nezapomene. Kde se můeme sejít s doktorem ákem? Přeel na praktickou stránku

věci. Jak si bude přát ty. Hlavně co nejdříve, odpověděl Pernatec. O kej, řekl

Fuchs a dodal: Snad v té vinárničce jako posledně. Vyřiď ji předem srdečný dík

tvému známému. Předevím vak díky tobě, kamaráde, za perfektní zásah. Pernatec

se polichoceně usmál a nitro jásalo. Fuchs jedním pohledem viděl, co na něho platí.

Co dokáe pochvalné slovo a příslib něčeho neznámého, o kterém ten druhý má jen

růové představy. Doufám, e ho zastihnu, mluvil stále tie Pernatec,

říkal, e je v jednom kole. Dostal nějaké pověření a má prý s tím práce a nad hlavu.

Ale, zvedl Pernatec prst, na Ferdu nezapomněl. Fuchs měl o tom svůj názor. Jestli

je ten doktor takový hrabo jako Ferda, pak dobře ví, v čem a jak se má projevovat

nadměrná píle. Před rozchodem dohodli podrobnosti schůzky.

****

Znovu je přivítala útulná vinárnička. Sloení bylo proti minule podstatně změněné.

Pernatec nepřivedl manelku. Nechtěli trávit společný večer zase jen, jak řekl

v rodinném kruhu. Naproti tomu byl doktoru Fuchsovi představen doktor ák a jeho

známá, Elika Fáberová. Po prvních minutách společného sezení bylo Fuchsovi

jasné, e oba nové typy se budou hodit. ák nebyl z těch lidí, kteří vyčkávají, co

řekne druhá strana. V této společnosti hrál od prvního okamiku hlavního rozehrávače pro plynulý hovor.

26

Pro zpestření prohodil i několik politických vtipů.

Ale, abychom se nebavili jen o naich poměrech, máme tady hosta, který, jak jsem

informován od přítele Pernatce, má nějaké přání. To u jistě řekne pan doktor Fuchs

sám, obrátil se ák na Fuchse. Je to pěkná podívka, myslel si Fuchs, ale hraje to

dokonale. Jistě ví, oč mi běí.

Předevím bych chtěl jetě jednou zvednout číi na nae seznámení, které se jistě

časem upevní v přátelské vztahy, začal Fuchs a uchopil se skleničky. ampus byl

lahodným nápojem v této intimně osvětlené vinárně. Vichni si ochotně připiji. Po

chvíli Fuchs pokračoval: Mám k vám prosbu, která je téměř neuskutečnitelná, ale na

druhé straně jsou lidé, kteří dovedou splnit i takové prosby. A to jste, pane doktore, asi vy. Vzhledem k tomu, e chci nejen často navtěvovat vai republiku, ale bude to moje hlavní obchodní středisko pro spojení se západními firmami, pak je nutné, abych získal byt. Víte, v hotelu je vekeré pohodlí, dobré jídlo, ale přesto člověk zatouí po soukromí. Nejen pro sebe, ale i pro přátele, které bych rád a často pozval. Slova zapůsobila a ák okamitě reagoval: Řekl jste to hezky a my se chceme počítat mezi

vae přátele. Zejména teď, kdy se konečně doíváme naplnění naich tueb, pak je to

zvlá milé. Musíme rychle zapomenout, co bylo v této republice a vybudovat novou,

tu nai, která vás vdycky ráda přivítá. V duchu se sám pochválil, jak jasně dal najevo své názory a doktor Fuchs musí uznat, e hovoří s otevřeným hledím. Vichni pokývali hlavami na souhlas toho, co řekl. Pak pokračoval: Monosti se vyvíjejí na

vech úsecích. Zatím jetě nemůeme prosadit vechno, ale věřím, e neuteče

mnoho vody ve Vltavě a bude se Západ divit, jak si dovedeme poradit. A nyní k věci.

Známostí je dost a přivedl jsem nai dobrou kolegyní Eliku Fáberovou, která právě

na tomto úseku má nejen velké známosti, ale sama rozhoduje v bytových otázkách.

Toho nekňubu, co byl jetě před rokem jejím vedoucím, jsme společným úsilím

zlikvidovali. Ani se chudáček moc nebránil. Nyní by se měla ujmout slova Elika a jak ji znám, určitě zaúřaduje, e?, a obrátil se k ní s čekající otázkou. Trochu ve tvářích zčervenala, ale to byl jen letmý moment. Protoe jsem byla seznámena s vaím poadavkem, tak ..nedomluvila, nebo zasáhl doktor ák: Ale Eliko, ne tak úředně. Jsi přece mezi přátelí, tak do toho.

27

Usmála se a pokračovala: Byt by byl a skutečně dobrý, řekla, ale byla znovu přeruena, tentokrát Fuchsem. S dovolením, přátelé, to zasluhuje novou láhev sektu. Souhlasíte? A ani by čekal na souhlas, přivolal vrchního. Doktor Pernatec si připadal jako páté kolo u vozu a v hlavě se mu honily divné mylenky.

Tak já jsem je vlastně seznámil s mým přítelem a nakonec zůstanu jako Popelka. Brzy se asi ozvu a dám jim to najevo. Ne, raději ne, převládala silnějí mylenka. Chce to jen inteligentní takt a vydret. Copak neslíbil Fuchs proít rodinný večer? A tam u tihle vlezové nebudou.

Přeruil sled mylenek, nebo začala znovu hovořit slečna Fáberová. Docílili jsme toho, e majitel vilky, který ji koupil, se konečně mohl do ní nastěhovat a byt ve středu Prahy se uvolní. Není supermoderní, ale pohodlný. Kuchyň a tři velké pokoje. Ten by vám, pane doktore, určitě vyhovoval. Necháme tam zřídit koupelnu, jinak je tam plyn, topení, telefon, zkrátka to, co má v solidním bytě být. Fuchs v duchu jásal. To je skutečně terno. Fáberová hovořila dále: Má to jen jeden háček, na chvilku zmlkla a pak rychle pokračovala, oficiálně nemůete být nájemníkem vy jako přísluník cizího státu. Ale s tím u si nějak poradíme, viďte pane doktore, a obrátila se na áka.

Samozřejmě, řekl sebejistě. Tenhle případ je tak pro dětskou hlavu a ne pro chápajícího člověka, zasmál se.

Kdy počítáte, prosím, slečno Fáberová, e by se celá věc uskutečnila? Tázal se Fuchs.

Do měsíce nejpozději. Byt se uvolní, vlastně začne se zřizovat koupelna za týden. A hoi mi přislíbili do čtrnácti dní vechno upravit i vymalovat.

Báječné, řekli současně Fuchs i ák.

Viďte, pane doktore, jak dovedeme rychle vyřizovat věci? Tohle by vám dříve trvalo několik roků a jetě by nebyla záruka kladného vyřízení, řekl ák. To znamená, e a přijedete přítě, budete ji ve vlastním bytě, i kdy na jméno firmy Herkel. Pak zařídíme odkup bytu, samozřejmě za rozumnou částku a budete skutečným pánem vy. Tak, váení, co říkáte této teorii? Fáberová nadhodila monost odkupu a Fuchs jen zářil. A nyní se dohodneme o peněních záleitostech, řekl Fuchs. Ale, ale, to snad nespěchá, pane doktore, bránil se naoko ák.

28

To odmítám,” řekl váně Fuchs, pořádek dělá přátele a vy přátelé jste. Myslím, e budeme vichni spokojeni dodal.

****

éf 3. odboru BND Paul Werner byl více ne spokojen. Fuchs referoval velmi podrobně o

schůzce se společností, která mu pomohla zajistit byt a mono s určitostí počítat, e právě tito lidé budou vhodným materiálem pro uskutečnění plánovaných záměrů.

Musím vás pochválit. Tomu se říká kvalitní práce. Zatímco druhé odbory halasně vytrubují, jak dovedou mačkat Československo, my pracujeme tie, ale najisto. Jistě jste jim slíbil lákavou odměnu. Musíme vyuít situace i u nás, kdy se na Československu neetří a řekl bych, přímo rozhazují peníze. Vyuijme toho a ponechme si rezervu. Mám příli mnoho zkueností, ne abych věřil tomu, co se předkládá naim éfům o této zemi. Věřme, e půda byla dobře zpracována a semeno vyklíčí jako za tropických podmínek. Tepla je tam dost.

Zůstávají vak v platnosti metody naí práce. Znovu zdůrazňují, neukvapovat se. Zůstáváme silou v pozadí, která zasadí často větí úder, ne propagandistické vanění.” Po celou dobu se díval na Fuchse, jako by dával na srozuměnou, e tato slova musí mít trvalou platnost. To pochopil i Fuchs.

Pracuji přesně podle vaich příkazů, pane majore. Plně jsem pochopil, co je mým úkolem.

Zdá se mi vak, e nasazené ostré tempo by nemuselo mít úspěch.”

To a posoudí jiní. Vy znáte moji zásadu. Pří naí práci potřebujeme i sprintéry, i maratonce.”

Jako kdybyste četl moje mylenky, pane majore,” odvětil Fuchs.

Herr Doktor, známe se přeci u pěkných pár let a víme, co chceme,” řekl Werner. Fuchs tuto větu hodnotil jako projev vysokého uznání. Vdy, kdy ho major Werner nazval doktorem, věděl, e dostane dalí, podrobnějí, ale i náročnějí úkoly. Nemýlil se ani tentokrát. V Československu u máte pevný záchytný bod.

Vlastně více bodů, z nich musíme rozvinout sí, která by neměla mít trhlinu. S oběma pány doktory,” a tady se Werner uklíbl, nutno hrát vyrovnanou achovou partu. To vám nemusím asi ani vysvětlovat. Potřebujeme v prvé fázi vědět, co a kam se vyváí.

29

Jejich vývozní sortiment známe z katalogů, ale to není to hlavní. Jde nám o mnoství, země, ceny a firmy. To bude nástup k dalím akcím. Musíte si pospíit, nebo nejsme jediní, kteří se zajímají o vývoj událostí v Československu. Potřebujeme znát

rozloení jak v Toramexu, tak Ocelexu. Situace nám nahrává a kdo zmeká rychlík,

nedostane lístek ani na osobní vlak. Od nynějí doby budete častým obchodním

hostem u těchto firem. Konečně, vdy vy jste majitel bytu, rozený u nich, tak jste

vlastně jejich člověk. To je výborné, zasmál se major Werner. Fuchs se usmál a

nedovedl si v prvém okamiku ujasnit, proč mu Werner říká věci, které jsou dávno

známy. Dozvěděl se to v následujících minutách.

****

Oslava bytu byla velkolepá. Fuchs neetřil. V obývacím pokoji kolem dlouhého stolu

zasedla vybraná společnost. Manelé Pernatcovi, manelé ákovi, Fáberová a mladý

mu, kterého Fuchs neznal, ale byl mu písemnou zprávou doporučen přes tajnou

skrý ve volantu, Představil se jako Inenýr Holub. Fuchs tuil, e pro jeho hru byl určen dalí pracovník, ale jaká role mu byla určena, snad pozná sám z rozhovoru, který se rozvine, a se v bohaté míře naplní číe a bude se připíjet na přátelství.

Nebo snad je to jeho stín? Ne, tomu nemohl uvěřit. Za takového koláčka mě snad

nemají.

Doktor ák se ujal organizace celého večera s velkou radostí. Stačil jen malý náznak Fuchse a vechno klapalo podle jeho instrukcí. Nemusel se ohlíet na finanční výdaje, vdy byl přesvědčen ji z posledního setkání s Fuchsem, e peníze nehrají

roli. Zajistil takovou obsluhu jako na luxusním banketu.

V kuchyni se otáčel najatý kuchař a mladá dívka ve funkci servírky. A pozn á pan

doktor, e se dovedeme také pohybovat ve vyí společností, přesvědčoval sám sebe

ák. Jetě těstí, e mi to řekl alespoň dva dny předem. Utratil pěknou částku peněz, ale s tím si hlavu nezatěoval, Fáberová se také ukázala jako ena, na kterou je spolehnutí. Neetřilo se na úpravě bytu ani na řemeslnících. Nebyla z těch, která by pospíchala na slíbenou odměnu. Měla Fuchse nyní stále na očích a bude výhodnějí dostávat dárky častěji, i kdy v mení hodnotě ne nějakou jednorázovou odměnu.

31

To ji Fuchsovi naznačila ve vinárně a zdálo se, e pochopil. Trochu se zastyděla za oba doktory. Fuchs vak provedl celou akci s náramným taktem. Pernatcovi za slubu přislíbil o něco vyí částku s tím, e vlastně byl první, s kým se v republice setkal, ale e budoucnost ukáe, co bude dál. Tím se oba spokojili. Pernatec si v duchu sliboval, e kamaráda Viktora nespustí ze zorného pole a ák byl přesvědčen, e ten břídil Pernatec mu nesahá ani ke kotníku. Správně řekl Fuchs, e budoucnost ukáe. A on, ák, právník v Ocelexu dokáe vechno. Zvlátě v současné době.

Trochu jim překáel nový společník Holub, kterého nikdo neznal mimo Fuchse. Ten vak byl sám zvědavý na dalí průběh rozhovorů.

Po večeři a přípitku nastalo i zde jasno. Dámy a pánové začal inenýr Holub, přijal jsem pozvání pana doktora Fuchse na dnení večer. Pracuji v Praze jako zástupce určitých německých firem. Pan doktor byl tak laskav, e mi slíbil seznámit se na dnením večeru s výjimečnými lidmi, kteří mají pochopení pro výhodné obchody a svoji problematiku perfektně ovládají.”

Taková slova zapadla v této společnosti na úrodnou půdu. Strach z budoucího konkurenta odpadl u Pernatce i áka. První reagoval ák: Výborně. Jste skutečně mezi svými. Pan doktor Fuchs trochu přeháněl s těmi výjimečnými lidmi, ale dokáeme ledacos, e? obrátil se na Pernatce. Prosím o přípitek, dodal. V době, kdy perlivé ampaňské notně ubývalo ze skleniček, vedl svoje úvahy i Fuchs. Krásně vymyleno. Nyní věděl, jakou roli má Holub sehrát. Trochu ho mrzelo, e ho s tímto plánem neseznámili dřív. Proč? Zpozoroval, e se na něho dívají. Chtěl jsem vám připravit malé překvapení a doufám, e se mi to povedlo,”

řekl a usmál se. Pan inenýr Holub mi bude pomáhat při obchodech. Má vak pro vás i jiné monosti, které jsou velmi lákavé, dobře placené a nijak náročné. O tom vak nebudeme dneska hovořit. Hlavním účelem je dobře jíst a pít. Starostí máme vichni dost a musíme se umět i bavit.

Bravo, to beru řekl těce ák, který vypil za sebou tří poháry a jazyk neměl ji ohebný.

Hovor se rozbíhal na plné obrátky. Pernatcová pozorovala ákovou. Usuzovala, dokáe-li získat větí zájem u Fuchse neli ona. K tomu nesmi dojít za ádnou cenu. V prvé řadě je to jejich přítel a pak teprve těch ostatních.

32

Fáberová, která měla za sebou jeíova léta vycítila ancí. Ten inenýr Holub musí

být skvělý mu. Je o něco mladí ne ona, ale v dnení době to nehraje tak důleitou roli. Nesmi vak pospíchat. Času a příleitosti bude jetě dost. Před půlnocí vyslovila Pernatcová názor, e u je čas jít domů. Nelibě nesla, jak často si áková připíjí s Fuchsem a neuniklo jí, e si Fáberová pilně eptá s Holubem. Viděla, e i manel vypil přes svoji míru.

Fuchs pozoroval společnost a byl spokojen. Bavil se s úsměvem se vemi a zvlátě

věnoval pozornost enám. Doléval sám do sklenek, nebo po desáté hodině uvol nil

jak kuchaře, tak servírku.

Ti se jetě za dveřmi ukláněli, kdy zjistili, kolik peněz dostali za pouhé čtyři hodiny.

Fuchs se přiblíil k Holubovi a zaeptal: Jedinečné, příteli.” To stačilo oběma a Holub mrkl na Fuchse na znamení, e je ve v pořádku.

Kdy vyslovila Pernatcová přání se rozloučit, nahrála Fuchsovi. ák se divil, proč by se měli rozcházet, kdy je jim tak dobře, ale nakonec pokrčil jen rameny. Byl nejen ospalý, ale neustále kytal. Smíchal sekt s whiskou a věděl dobře, e mu to nedělá

dobře.

Nerad se budu s vámi loučit, přátelé, ale dnení večer je jen začátek,” začal Fuchs a pokračoval: Nevím proč, ale mě vdycky přitahuje půlnoční hodina.

V té hodině mě napadají nejlepí mylenky a vechna rozhodnutí přijdou v této

hodině. Dnes padlo rozhodnutí, e si budeme vzájemně pomáhat a zůstaneme navdy

nejlepími přáteli. Přeji vám dobrou noc a brzy, velmi brzy na shledanou. Buď se

mnou, nebo s panem inenýrem Holubem. Dáme vám vědět. Jetě jednou, dámy a

pánové, dobrou noc.”

Kdy konečně s Holubem osamělí, řekl Fuchs: Nejchytřejí se mi zdá ta Fáberová.

Mám tentý dojem,” potvrdil Holub.

Bylo by snad správné, abychom si řekli něco o naí dalí spolupráci,” začal Fuchs.

Plně souhlasím. Proto jsem přiel. Budu se podřizovat vaim úkolům, odpověděl

Holub.

Mým úkolům?” otázal se Fuchs, ale tuil, e tato nová achová figura byla postavena k posílení na zahájení útoku. Stačí, kdy zavoláte na toto číslo a dalí si domluvíme ústně. Dnení večer byl jen planým povídáním. Vy vak víte, jak dál,” a Holub podal malý papírek Fuchsovi.

33

Jedním pohledem Fuchs zjistil, e je to číslo, na které volal při první návtěvě. Domluvili podrobnosti.

Tím více Fuchse překvapilo, e byl za čtrnáct dní po této společenské schůzce odvolán zpět do Mnichova. Příkaz zněl jasně: Nebude delí dobu v Praze. Zachovat si byt, známosti a pojistit si ve tučnými dárky. Zdůvodnit odchod na neurčitý čas.

Pravé důvody svého odvolání se dozvěděl a v Mnichově a byl polichocen důvěrou majora Wernera. Počítá s Fuchsovým návratem do Prahy za několik týdnů, bude vak potřeba delího období, a b y …

****

Kapitán Bouček měl poradu se svým týmem. Náročná a vyčerpávající práce na zvlátním

úseku. V období let 196869 zail Bouček řadu výpadů nejen proti své osobě, ale i proti oddělení, které řídil. Činnost se zkonsolidovala do té míry, e pravda se stávala zase pravdou. Bouček vak věděl, e i přes tuto skutečnost zůstal na scéně dostatek lidí, kteří se budou snait brzdit vemi monými prostředky konsolidační proces, zejména na úseku národního hospodářství. Mnozí obroditelé a pravičáci pouívali rafinovaných frází o nutnosti přestat se zlobit jeden na druhého” v zájmu lidských vztahů. Kapitán Bouček se musel při této mylence pousmát. Kalkulují stále na čas a věří, e po určité době odmlčení zase zazáří jejich meteory. Oddělení, které řídí, je malé a v neustálé

permanenci.

Dnení poradu svolal Bouček na podkladě zprávy, kterou zaslal spolupracovník z

Mnichova. Do republiky přijídí doktor Fuchs. Není přesně známo, co je hlavním

účelem, ale vysílá ho pod stejným heslem 3. odbor řízený majorem Wernerem.

Kapitán Bouček zná jméno Fuchs. Ví toho vak poměrně málo. Obdobný signál dostal

ji počátkem roku 1968 a několik podstatných informací nasvědčovalo, e doktor

Fuchs není malá rybka. Tehdy seznámil poručíka Jílka s obsahem zprávy a pověřil ho

případem doktora Fuchse.

Spolupracovník z Mnichova naznačil, e vyslání Fuchse má probíhat pod názvem

Lika. Poručík Jílek po měsíci oznámil svému náčelníkovi, e doktor Fuchs

nepřekročil státní hranici, a v návalu jiných neodkladných záleitostí se doktor Fuchs

vytratil” ze sledování.

34

Nával obdivovatelů obrodného procesu” ze zahraničí byl tak značný, e nebylo v silách tak malého oddělení, aby se mohly vechny věci proetřovat. Navíc chyběla souhra mezi jeho oddělením a odpovědnými pracovníky na hospodářských úsecích.

Nenacházel tehdy potřebné pochopení ani u některých představených.

Bouček se těil na okamik, a sdělí Jílkovi staronovou informaci a po čase opět mu

svěří případ Lika.

Soudruzi, nyní k vlastní činnosti,” zahájil Bouček poradu. Podíval se na Jílka a usmál se. Chci vás informovat o případu, který je tak trochu historii, ale v současně době aktuální. Přispěchal nám do republiky ji jednou ohláený pan doktor Fuchs. Tady Frantiek si na něho určitě vzpomene.” Poručík povytáhl obočí a přejel si dlaní tvář.

Tak lika se přece objevila,” řekl spíe pro sebe a nahlas pokračoval. Tehdy se nějak vypařil a bylo tolik komplikovaných věcí, e je to i za tak krátkou dobu historie.”

Ne tak docela,” řekl Bouček Zpráva, kterou jsem obdrel z Mnichova, se vyznačuje mimořádnou důleitostí. Pan doktor není jen čilý obchodníček, ale má za sebou v tak zvané obchodní Činnosti bohatou praxi ji v jiných zemích, Podléhá přímo éfu třetího odboru BND a víme, čím se tento odbor zabývá. Fuchs se kryje firmou Herkul. Jde zřejmě o mnohem větí a důleitějí nasazení, ne známe z běných případů. Proto

jsem vás svolal, abychom si určili postup.

Poručík Jílek si vezme materiály, vlastně původní informace z roku 1968 a důkladně

je prostuduje. Řízením celého případu pověřuji právě jeho “

Jílek si při těchto slovech snail vybavit některé detaily z informace o Fuchsovi, ale příli se mu to nedařilo. Počal si znovu třít obličej a zjistil, e není oholen.

V ranním chvatu nezbyla chvilka času. Jetě dobře, e to nepostřehl kapitán Bouček.

V tom se vak mýlil.

Kdy Bouček vysvětlil jetě některé podrobnosti, obrátil se na Jílka. Frantiek

provede úpravu svého obličeje a pak se pustí do práce. Předevím, zjistit ve, co se odehrálo od prvního vstupu Fuchse do republiky. Podá souhrnnou zprávu a určíme dalí postup.”

Po odchodu svých spolupracovníků se Bouček zamyslel.

35

Zahraniční obchod stále láká nepřátelské rozvědky. Kolem Fuchse se formuje okruh

lidí a moná se i rozíří. Je zapotřebí proti nim semknout poctivé pracovníky

zahraničního obchodu a opřít so o jejich pomoc.

Mezitím poručík Jílek ji studoval materiály, které měly přispět k vyjasnění činnosti Fuchse, jako obchodního zástupce firmy Herkel.

Před odjezdem z Mnichova si Fuchs zajistil, aby byl přivítán ve svém bytě. Po dobu

jeho nepřítomnosti měl ve zařídit Holub. Nesmělo se nic opomenout. Včas platit

nájem za firmu Herkel, úklid bytu a občasná navázání styků Holuba s Fuchsovými

přáteli. Ve se dělo jen telefonicky a informace z Prahy hovořily o tom, e se nic v této věci nezměnilo. Holub měl za úkol po určité době uvědomit jak Pernatce, tak áka, e pan doktor přijede co nejdříve. Nyní tedy ten okamik nadeel.

Formality na hranici proběhly tak, jak byl Fuchs z dřívějí doby zvyklý. Mercedes

nejnovějího typu tie ukrajoval kilometry. Fuchse se zmocňovalo rozechvění.

Přisuzoval to okolnosti, e ji pár týdnů v Praze nebyl. Jaké bude první setkání s

přáteli? U skutečnost, e jak Pernatec, tak ák zůstali zatím na svých funkčních

místech v podniku, byla povzbuzující. Fuchs si byl vědom, e splnění úkolů, které

dostal od centrály v Pullachu a od majora Wernera, bude náročné, ale i nebezpečné.

Nebude to ádná procházka po Václavském náměstí. Kdy vjíděl do praských ulic,

bylo přesně poledne. Tak kdopak asi bude v bytě, uvaoval. Moná, e sám Holub,

i kdy z opatrnosti měla klíče jen Fáberová, co mohla před kýmkoliv zdůvodnit

úklidem a dokladem, e firma Herkel ji za tuto slubu platí.

Před domem nemohl zaparkovat. Nějak moc přibylo nových aut, myslel si. Teprve o

třicet metrů dále nael místo, ale trvalo notnou chvíli, aby se vtěsnal mezi dvě vozidla.

Zamkl dvířka a odcházel do bytu jen s aktovkou. Ačkoliv měl klíče, zazvonil

smluveným signálem.

Přivítal ho nejen Holub, ale i Fáberová. Tiskli si ruce a vzájemně se prohlíeli.

Fáberová se snaila milým úsměvem a srdečností v hlase vzbudit dojem, e se

vlastně nic nezměnilo.

36

Je tomu skutečně tak? uvaoval Fuchs. Fáberová se příli dlouho nezdrela. Snaila

jsem se, abych zachovala byt v té podobě, jak jste ho opoutěl. Budete mít v prvních dnech jistě hodně práce, a proto vás nebudu zdrovat. Přijdu za pár dní a upravím ve tak, jak si budete, pane doktore, přát. Doufám, e nás tentokrát neopustíte na tak dlouhou dobu, řekla a zasmála se.

Doufám, e nikoliv, slečno Fáberová, odpověděl také se smíchem a dodal:

Tentokrát se hodlám zdret delí dobu. A proč ne? Ji se mi po Praze stýskalo.

Srdečně vám děkuji a jsem vaím dluníkem. Fáberová mávla rukou na důkaz, e to

pro ni bylo přece samozřejmostí. Jetě vám uvařím černou kávu a pak vás u

doopravdy nechám o samotě s panem inenýrem.

Po jejím odchodu vyzval Fuchs Holuba, aby ho informoval o vem, co se mezitím

událo.

Víte sám, e od konce roku 1969 to nebylo nijak lehké, začal Holub. Udreli jsme

zatím pozice. Pernatec byl zpočátku vylekaný, ale dovedli jsme ho uklidnit, Měl stále obavy, aby se někdo neupamatoval na jeho výroky. Při prvním telefonickém hovoru mě dokonce prosil, abych ho nevolal, ačkoliv jsem mu řekl jen několik bezvýznamných vět a dal najevo, e se mi daří dobře. Na něho bych se moc nespoléhal. Dovede splnit, co na něm člověk poaduje jen tehdy, kdy je v houfu. Jakmile stojí sám, je bezradný a řekl bych i nebezpečný, protoe se bojí. Fuchs si při Holubových slovech pomyslel, e i on by Pernatce tak hodnotil. Je to prostě typ, na který se musí buď příli lichotivě, nebo s příkazem. V kadém případě vak musí sehrát i malou figuru na achovnici.

Počítám s ním, a já si na Ferdu určitě najdu vhodný prostředek pro zapojení v

nastávajícím úkolu. K dalím úvahám se nedostal, nebo Holub pokračoval: Daleko

pevnějí byl doktor ák. Ten se musel skutečně bránit zuby nehty. Poznal jste sám

jeho výřečnost. Dovedl se ze veho vyvléci jak had. Zastává dále funkci právníka. Ve svých názorech se nezměnil a myslím, e u se na vás těí. Tato zpráva Fuchsovi lahodila. Věděl, e doktor ák je trochu vanílek, ale pokud jde o schopnosti leccos zařídit, pravý profesionál. A to je v této fázi pro Fuchse rozhodující. Zdaleka vak nebude stačit počet spolupracovníků, které v Praze získal. Bude nutné rozířit sí.

37

Zadíval se na Holuba, který přeruil svoje vyprávění. Trochu se nám to zamíchalo se slečnou Fáberovou. Zmínil jsem se o tom ve své zprávě.

Není to sice nic katastrofálního, ale měla dost pocuchané nervy. Z místa vedoucí ji

odvolali. Téměř celý měsíc byla v depresivním stavu. Nyní se ji uklidnila a pracuje dál jako řadová úřednice. Samozřejmě, zůstala věrná a toho jste si jistě viml při setkání. Člověk malý, ale spolehlivý. No vida, myslel si Fuchs, o tom se Holub ve

zprávě ani nezmiňoval. Snad to nepokládal za váný moment, ale pro mě je nutné to

vědět. A copak asi dělal sám pán inenýr? Moc toho o sobě nenapsal. Holub jako by

četl jeho mylenky. A nyní k mé osobě, začal zvolna. U nás v podniku se toho

odehrálo dost, ale vechno lo mimo mne. Drel jsem se pokynů a do ničeho se

nemíchal. Říká se o mně, e si hledím jen těch svých cifer a o politiku se nestarám.

Čas od času mi vedoucí nadhodí, abych se také zapojil do nějaké funkce, ale myslím,

e to říká spíe proto, aby měl důvod pro sebe. Vdy odpovím, e se z těch čísel

jednou zblázním a e ani nespím. On se zasměje a tím končí přesvědčovací akce.

Mám za to, e jsme nebyli v ničem narueni a je výborné, e u jste zase tady. Je

toho na mne příli mnoho a nemám takové monosti jako vy.

Fuchs mu vysvětlil, jak si představuje dalí postup. Neřekl mu vechno. Jsou věci, o kterých můe vědět více lidí, a jsou věci, o kterých smí vědět jen on sám.

V tomto případě ani Holub, přestoe má plnou důvěru, nemůe být plně zasvěcen.

Kdy skončili, poádal Holuba, aby jej ponechal o samotě. Dlouho do noci promýlel,

jak, kým a z které strany začít. První informace má, a to pro začátek postačí. Dalí u záleí jen na něm. A tady se musí projevit jeho kvality. Únava z cesty a přemýlení vykonaly své. Usnul tvrdým, hlubokým spánkem.

****

Fuchs rozířil svoje známosti o několik osob, které zapadaly do jeho záměrů. Jeden z

nich byl inenýr Milan Karláček z Ocelexu, kterého doporučil doktor ák. Karláček

jezdil do ciziny téměř kadé čtvrtletí a hlavně do západních států. Nepřesáhl jetě

třicítku věku, a to byl pro Fuchse člověk perspektivní.

38

Hned při první schůzce v bytě u Fuchse si počínal dost otevřeně. Na vhodně

prohozenou Fuchsovu poznámku, e za dobrou práci dobrou odměnu, odpověděl:

Jinak si to ani nedovedu představit.”

Je to jen maličkost, pane inenýre, ale začínáme. Vy jste obchodník, já také, řekl Fuchs.

Instinkt jej nikdy nezklamal a určitě ani teď neinvestoval do vymlácené slámy.

Karláček zase ocenil Fuchsovu velkorysost a důvěru. Rozcházeli se s tím, e přítě

přinese Karláček nejen ceníky a kalkulace na vyváené celky do vech zemí, ale i

ceny, které platí Ocelex za dováené výrobky. Bude to přesný název firem. Současně

dostal příslib, e Fuchs přiveze zajímavou objednávku, která po dohodě s Karláčkem

jistě bude vhodná i pro něho.

Fuchs nezapomněl ani na doktora Pernatce. Obnovilo se staré přátelství a opět byl

zván do bytu.

Někdy si Pernatec myslel, e je spíe zaměstnancem Fuchse, neli podniku, který mu

vyplácel měsíční plat a prémie. Při jedné z návtěv Fuchs slíbil, e se pokusí o to, aby jeho přítel mohl vyjet na sluební cestu k firmě Herkel. Nezmiňoval se o podrobnostech a Pernatec se raději nevyptával. Cítil jen, jak se mu na prsou něco

sevřelo. Boe, myslel si, po těch dlouhých letech by nadela příleitost a dovedl by si poradit s mnoha věcmi. To se bude Věruka divit. A co jeho ze s dcerou. Mozek horečně pracoval a vytvářel růové představy o dalím ivotě. Fuchs vak nebyl z

těch, aby někoho nechal jen snít. Zasáhl do jeho mylenek s naléhavým poadavkem,

aby mu Ferda opatřil dalí materiály. To sice není tvůj obor, ale to ví, kamaráde, musím jako obchodník znát vechny souvislosti, vysvětloval Pernatcovi, v něm se scvrkla duička. Jak seene to, co je tajné a k čemu nemá přístup.

Viděl jsem v Tuzexu pěkné věci, pokračoval Fuchs, a tak jsem si řekl, e bys měl

něco pěkného koupit manelce. Vezmi si pár bonů a rozhodni sám, jak je pouít.

Moná, e ti zůstane i něco pro toho, kdo by sehnal potřebné informace. Vytáhl z

náprsní kapsy peněenku a předal Pernatcovi tuzexové bony. Hodnota sto za jednu

poukázku. Pak se otočil k sekretáři a něco hledal. Věděl, e je to vdycky tak lepí.

Pernatec rychlými pohyby prstů rozloil poukázky a počaly se mu třást ruce. Pane

Boe, řekl tie, vdy je to est set bonů. Drel poukázky v ruce a díval se na

Fuchsova záda, který stále něco hledal v sekretáři, ale věděl, e hodnota ji byla

přepočítána.

39

Otočil se k Pernatcovi. Ferdo, co stojí jako solný sloup? Otázal se se smíchem, je přece mojí povinností, abych kamarádovi pomohl, ne? dodal. Viktore, vysoukal ze sebe Pernatec, to je hodně peněz. To si myslel Fuchs také, ale s úsměvem řekl: Ty

jsi blázínek. Copak pro kamaráda existuje výraz hodně peněz? Počkej, a se nae

obchody rozjedou, pak nám tenhle pakatel bude k smíchu.

****

Kapitán Bouček byl velmi zevrubně informován, jak se projevuje Viktor Fuchs.

Poslouchal se soustředěním poručíka Jílka. Během dvou týdnů navázal Fuchs dalí

známosti z různých podniků zahraničního obchodu. Předevím vak obnovil kontakty

s několika naimi občany. Bylo zjitěno, e byt, který získal, je hláen pod firemní hlavičkou. Ve zařizovala slečna Fáberová, která v té době byla vedoucím pracovníkem na bytovém referátě. Smlouva zní na deset let a roční nájem byl firmou

Herkel vdy včas zaplacen, i kdy v bytě nikdo neil. O úklid, či spíe o údrbu bytu se starala slečna Fáberová.

Kapitán Bouček se zadíval na poručíka. e by bylo něco mezi Fuchsem a

Fáberovou? To se mi nezdá. Takovou hru by ani Fuchs, ani oni nepřipustili. Bylo by to příli nebezpečné. Jak ji hodnotí ty, Frantiku?44 vyzval Jílka. Nic zvlátního. Divil bych se, kdyby spojení těch dvou mělo narůst v milenecký vztah. Podle mého soudu to nepadá v úvahu. Přesto vak je nutné mít i tuto variantu na očích a její důsledky pro dalí činnost doktora Fuchse. Kapitán Bouček kývl na souhlas a vyzval poručíka k pokračování. Po příjezdu do Prahy byl očekáván jedním muem a Fáberovou, která vak během hodiny byt opustila. Zůstal tam jen ten mu, jeho jméno u známe.

Jedná se o inenýra Holuba, který pracuje v peněním ústavě v naem obvodě.

V mých materiálech vak nebyl a zatím nevíme, co má společného s Fuchsem. Za

dva dny si Fuchs zavolal doktora áka z Ocelexu, kterého znal ji před lety. Se ví

pravděpodobností mu nahrál schůzku s inenýrem Karláčkem, který Fuchse navtívil.

A Karláček? Zeptal se Bouček.

40

Poručík pokrčil rameny. Zatím nic zvlátního. Mladý inenýr, který má v Ocelexu

velmi dobré jméno. Schopný a dle vyjádření některých soudruhů je to perspektivní

kádr. Co mohl pohledávat u Fuchse, to je velká neznámá.” Kapitán se otázal:

V jakém vztahu je doktor ák s inenýrem? To je právě to nepochopitelné. ák je v právním oddělení a podle informací nemá s Karláčkem nic společného. Toti měl by, kdyby v obchodním referátě, který řídí Karláček, vznikly obtíe takového rázu, aby

muselo zasahovat právní oddělení. Buď reklamace, placení penále, nebo něco jiného.

A to se dosud nestalo.” Bouček si zabručel pro sebe: Zajímavé. Taková náhoda nebo shoda?” Poručík pokračoval: Doktor ák se udrel na svém místě. Na jeho spolehlivost bych příli nesázel. Chová se a příkladně, ale moc tomu nevěřím.

Bouček ho přeruil: Frantiku, důkazy a zase důkazy. Domněnky mohou pomoci,ale

neřeí situaci.” Já vím, omlouval se poručík a pokračoval: Dalí osoba z mého záznamu je doktor Pernatec. I ten u byl u něho v bytě. Pernatec je příli vystraený.

Dostal za vyučenou po únoru 1948 a nechce se mi věřit, e by byl pro Fuchse oporou,

kdyby se mělo jednat o jakoukoliv zákodnickou činnost proti republice. Ji tehdy v

roce 1969 jejich setkání vyvolávalo dojem, e je to spíe setkání dvou starých přátel ne obchodní styk. Podíváme se blíe na tyto souvislosti. Jinak Fuchs na vtívil za posledních deset dní dvakráte Toramex. Jednal s Pernatcem a vypadá to, e bude

uzavřen celkem výhodný obchod, i kdy ne na příli velkou částku. Dozvěděl jsem se

od soudruhů, e při jednání vdy Pernatec pod nějakou záminkou pole druhou osobu

z Toramexu z recepční místnosti, aby mohl zůstat s Fuchsem sám. To na jedné straně

vzbuzuje podezření, e je skutečně něco víc mezi nimi, ale proč takové opatření, kdy se mohou sejít u Fuchse v bytě. Pokud se týká osoby Holuba, zdá se být vechno v pořádku. Na pracoviti bezvadný pracovník, doslova puntičkář. Málomluvný a s

Fáberovou se nestýká, nebo o tom nevíme. Zůstává jen záhadou, proč právě on s

Fáberovou očekával Fuchse po příjezdu do Prahy. Kapitán Bouček se usmál.

Záhady netrvají věčně. Jsem přesvědčen, e mi o té záhadě řekne něco podrobnějího. A snad to nebude trvat příli dlouho. V takových věcech tě nebudu vodit za

ručičku.

41

S tím si poradí sám.” Bouček vytuil, e Jílek má jetě něco na srdci. Tak ven s tím, Frantiku, vybídl Jílka. Fuchs odjídí do Mnichova. Sluebně dodal.

V pořádku,” řekl Bouček. Jako obchodník to má asi za povinnost. Alespoň vám

zůstane více času ke zjitění některých podrobností.

****

Po příjezdu do Mnichova byl Fuchs okamitě zavolán k Wernerovi. Ačkoliv mám dosti

přesné zprávy, co se odehrává v Praze, raději si poslechnu vás, Herr Fuchs. Něco mí

nehraje v celé řadě souvislostí. Vyzval Fuchse, aby podal ústní informaci. Fuchs

hovořil dlouho bez přeruení. To se za celou dobu v jeho pionání praxi nestalo.

Major poručil donést kávu a zákusky. Kdy znovu osaměli, začal hovořit:

Upozorňoval jsem éfa, e způsob zasahování ostatních odborů byl příli násilný.

Při řeči si pohrával se ličkou a pomalu míchal kávu. Fuchs nepřeruoval úvahy

svého nadřízeného. Věděl vak s jistotou, e tento výklad je jen předehrou k hlavnímu úkolu. Samozřejmě pro něho. Werner pak pokračoval: Strategie je zkrátka naí slabinou. Jak vojenská, tak diplomatická. Druhá světová válka dokázala obojí a nyní

jen pokračujeme. Zbytečně jsme ztratili dlouhá léta úmorné a nebezpečné práce.

Vynechávám finanční prostředky a ztráty naich lidí při plnění úkolů. I kdy mi

dokazujete, e nálada lidí i po těch letech je stále dobrá a v naich rukou jsou důleité prostředky pro zpracování lidí, nejsem plně přesvědčen, e nová připravovaná akce povede k úspěchu. Alespoň ne k takovému, s kterým počítáme. To vak ponechme

jiným, aby určili správnou taktiku a věřme, e tentokrát dobrou. Levou rukou si

uhlazoval proedivělé vlasy a pravou pomalu usrkával kávu. I kdy Fuchs věděl, e

jeho názor vdy bere major s plnou váností, váhal, zdali má odpovědět, či něco

dodat. Doel k přesvědčení, e Werner jetě zdaleka neskončil a sám ho vyzve k

hovoru. Jejich pohledy se střetly a Werner se pousmál. Není to příli radostné

konstatování, e, Herr Fuchs? V naí práci je nutné vzít v úvahu i tyto momenty.

Musíme se z chyb učit. Kolikrát je vak jetě budeme opakovat?** řekl trochu ostře a pokračoval:

42

Povolal jsem vás urychleně do Mnichova, a to po dohodě se éfem.” No, konečně, pomyslel si Fuchs. Trochu si vylil smutku, ale jeho musíme se učit z chyb, je vdy nástupem pro dalí úkoly. Nic jiného jsem ani nemohl očekávat.

Provokace, propaganda a dalí zbraně, to je úkol pro jiné, začal znovu Werne r. My vak jsme záloha, která sice ne halasnou, ale zato důleitou prací vykoná mnohdy víc ne zbraně. Nevím, proč vám to povídám, kdy to oba tak dobře známe.” Fuchs si pomyslel toté a nabyl dojmu, e centrála musela asi dostat pěknou sprchu, kdy

takto hovoří éf třetího odboru.

Seznámím vás s vaimi dalími úkoly v Československu. Budete muset zasahovat i

na jiném úseku, ale vy s vaimi zkuenostmi si u poradíte.

****

Kdy se vrátil Fuchs do Prahy, měl ji pevně stanovený plán. Druhý den zavolal

Karláčka do Ocelexu. Hovořil německy, aby i na centrále bylo zřejmé, e jde o

zahraničního obchodníka. Domluvili se tak, e vzorky si předloí druhý den v

odpoledních hodinách. To byl pokyn pro Karláčka, e můe přijít v kteroukoliv

odpolední hodinu a pro Fuchse to znamenalo nepřijímat ádnou návtěvu. Byl si

vědom, e to, co bude poadovat na Karláčkovi, není nic lehkého a e by mělo

odhalení těké následky pro oba. Spoléhal se vak na praské prostředí, ve kterém

se nechá jetě tu a tam lovit. I kdy nastaly změny, které mu práci neusnadní, věřil, e přece jenom činnost chytrých liek se zametacími schopnostmi zůstane nepostihnuta.

Karláček vystihl, e Fuchs je pro něho výborný partner. Po vech stránkách. Není to

tak dlouho, co opustil brány vysokokolského učení a diplom inenýra byl jetě vlhký.

V poměrně dost krátké době se zabydlel v Ocelexu. Netrvalo příli dlouho a zastával

funkci vedoucího obchodního referenta. Doslova přeskočil celou řadu starích

zaměstnanců, kteří byli daleko zkuenějí v tomto oboru. Začal se povaovat za

hvězdu, která musí na sebe upozornit daleko větí jasností ne ostatní. Vystupování

měl sebevědomé, se znalostí vech problémů, ale před nadřízenými byl pokorný a

uctivý. Naoko si nechal poradit a děkoval za pomoc, ale v duchu měl vechny lidi za

hlupáky.

43

On jim jetě ukáe, kdo je inenýr Karláček. Jeho kariéristické choutky se mohly plně rozvinout. Měl ji mezi obchodníky na Západě sluný počet známých a naznačoval, jak si představuje uzavírání kontraktů. Fuchs mu spadl přímo jako na zavolanou. To

bude hromosvod, na kterém si vybije energii.

O něčem podobném uvaoval i Fuchs, jen s tím rozdílem, e tenhle mladíček vykoná

zcela bezpečně roli mouřenína.

Karláček se pohodlně usadil do křesla. Fuchs přistrčil malý stoleček a nalil oběma

notnou dávku whisky.

Vechno v pořádku?” otázal se Fuchs. Doma i v podniku,” klidně odpověděl Karláček. To rád slyím. Zdá se mi vak, e je u vás dost nepřehledná situace, pane inenýre,” začal svůj útok pěákem Fuchs. Nevím, co máte na mysli. Obchod se začíná pěkně rozvíjet a chytří ji vědí, co mají dělat,” pronáel svoji teorii Karláček.

Fuchs mu nabídl cigaretu. To je pro obchodníky skutečný ráj,” souhlasil Fuchs, ale nutno také pamatovat, jak vy tady říkáte, na zadní kolečka. Správně jste uvedl, e chytří ji vědí, co mají dělat.”

Vzájemně si pohrávali se slovíčky, ačkoliv oběma bylo jasné, e kadý jde za svým i

za cenu ztráty větí achové figury. Fuchs se nemusel obávat od Karláčka zrady. Měl

ji spolehlivé informace od Holuba. Naproti tomu Karláček si byl jistý, e by s ním

Fuchs neseděl, kdyby nepotřeboval nějakou slubu.

Inenýr Karláček kalkuloval pro sebe dobře a hlavně rychle. Je mladý, nedlouho

enatý a v bytě roční Jaroslav. Musel se usmát, kdy svůj byt nazval bytem. Dvě malé místnosti s přísluenstvím. On vak potřebuje pro svůj rozlet reprezentativní byt, co nejdříve auto a nebyla by marná ani chata. Nechce čekat moc let. Musí dokázat, e se nechá ve dosáhnout za poměrně krátkou dobu. Jakou? To bude záleet na něm

samotném a jak si to u vykalkuloval, právě asi u tohoto obchodníka. Na druhé straně vak uznává, e to umí hrát mistrně. A skrblík za dobré sluby u asi vůbec nebude.

Poznal to posledně. Do jeho mylenek zasáhl Fuchs: Mám rád upřímnost, pane

inenýre, a proto chci s vámi mluvit zcela otevřeně.

V prvé řadě za dobré sluby i dobře platím. Nezlobte se za tato slova, ale pořádek

dělá přátele.”

Vůbec se nezlobím a čekám na vae návrhy,” hodil otevřenou výzvu Karláček.

44

To je v pořádku. Při poslední vaí výpomoci, která byla velmi kladně hodnocena,

bylo mezi námi dohodnuto, e budeme pokračovat ve vzájemné spolupráci. A ten

okamik nastal. Ne-li se dostaneme k vlastním obchodním transakcím, potřebuji

nějaké dalí podklady, hovořil tie Fuchs a Karláček z něho nespustil pohled.

Potřeboval bych pár obrázků, začal znovu Fuchs. Vysvětlil Karláčkovi, oč běí. Vy

se často dostanete do výrobních závodů, které spadají do vaí vývozní sféry. Tak

jako vude, technika předhání časové kalkulace. A ty je nutné pokud mono

spolehlivě podchytit. Z vaeho titulu i postavení není ádný problém, abyste tyto

momenty dovedl přenést na filmový pás. Běí zejména o nové typy strojů, ale nebude

na kodu podchytit i jiné zajímavé novinky. V továrně jistě rozumným způsobem

vysvětlíte, proč potřebujete získat jejich novinky. Nechci vám radit, ale způsobů je víc ne dost. Snímky potřebujete třeba pro nový katalog, který se připravuje, ale to je skutečně jen namátkový případ.

Vy znáte celou řadu vhodných argumentů a v tom je, pane inenýre, vae síla. I

kdy se nedá z obrázku vyčíst vechno, co by člověk potřeboval, schopný odborník

vyčte to, co nepostřehne oko normálního smrtelníka. Pomohl byste celé věci

naprosto spolehlivě, kdyby se vám podařilo získat výkresy nových strojů, které by se měly realizovat jako novinky. A poslední, pane inenýre. Lidé se stěhují stále sem a tam. To platí i pro cizince. Vysvětlím vám, oč běí. Doufám, pane inenýre, e jsem mluvil srozumitelně, zakončil. Po chvilce Karláček odpověděl: tiTo bude asi nad

moje monosti a schopnosti. Neumím moc fotografovat a ani nevlastním aparát.

Získání výkresů je zvlá nebezpe čné. Mohlo by to znamenat strávit delí dobu v

osamělosti.” V jeho hlase vak nebyl zamítavý tón, a to Fuchs dobře postřehl.

Hraje to na výdr a zisk, ale lidi tohoto typu jsou nejaktivnějí, přemítal. Nesměl

vak dát najevo, e ho tato odpověď znechutila. Ba naopak. ,,Uvaujete

skutečně s vysokou inteligencí, pane inenýre. Já bych se pokusil navrhnout

řeení, které určitě bude vyhovovat oběma. Fotoaparát vám zatím zapůjčují a

během několika dnů vás naučím s ním manipulovat. To ostatní je záleitostí vaí

chytrosti a postřehu Pak se dohodneme i po jiné stránce. Karláček nebyl z těch,

kdo zbytečně protahuje jednání, kdy se jeví monost zisku. Uvědomil si, e doběhl

Fuchse u tím, kdy řekl, e nemá fotoaparát.

46

Dostane jistě něco exkluzivního a svůj dosavadní můe třeba prodat. Po půlhodině od

Fuchse odcházel.

****

Fuchs rozehrával akci dál. Přítí den byla hostem Fáberová. Při příchodu do

obývacího pokoje jí předal kytici růí a lehce políbil ruku. Celá se zarděla. Pane boe, to muselo stát peněz, blesklo jí prvně hlavou. Je vidět, e kavalíři jetě nevymřeli.

Choval se k ní jako k malé holčičce. Na stůl poloil bonboniéru a přitom oznamoval,

e kafíčko bude za malou chvíli. Zatím a si prohlíí módní časopisy, které přivezl jen pro ni. Nemohla se vynadívat na krásné modely. Takovou radost bych si také jednou chtěla dopřát, myslela si a oči jí klouzaly z jednoho modelu na druhý.

Tady je kafíčko a něco ostřejího přinesu hned,” řekl Fuchs a zase odeel. Pozoroval ji, s jakou lačností je soustředěna na prohlíení. Usmál se. Takový tahák musí přeci zabrat. Pěkné, e ano?” tázal se.

To je pohádka máje,” vydechla. Proč pohádka?” navázal rychle na její slova.

Čekám jen na vae přání a bude mi ctí, abych se vám mohl revanovat.” Ale, pane doktore, vdy toho nebylo tak mnoho,” slabě namítala, ale u si představovala, jak stojí před zrcadlem a model číslo čtyři je uitý jen pro ni.

Takovou skromnost odmítám,” bránil se Fuchs.

Co jsem řekl, to platí, a prosím, u o tom nemluvme. Ukáete, který model vás

zajímá. Přítě mi laskavě přinesete míry a u nás si v módním salónu u poradí. A teď si poslute kávou a něčím sladkým.”

Měl za to, e nastal vhodný okamik, aby popostrčil na achovnici dalího pěáka:

I já bych měl na vás prosbu,” začal nesměle a zatvářil se smutně. Tohle vdycky zabralo. Proč prosbu, pane doktore?” tázala se s údivem. Vy jste mi dal u takových dárků, e se začínám stydět.” Poznal, e táhl na správné pole. Řekněte, co mohu pro vás udělat a buďte ujitěn, e snad nezůstanu dlunicí,” vyzvala ho Fáberová.

Slečno Fáberová,” začal váně, potřeboval bych diskrétně zjistit, zdali se u vás ve větí míře ubytovávají občané z jiných států. Toti, abych to upřesnil, mám na mysl i občany ze socialistických států.”

47

Rozumím řekla rychle.

Vy snad budete vědět, jak zjistit tuto skutečnost. Byl bych vám vděčný, kdybyste

pokud mono přesně mohla uvést, jaká je situace.”

Ačkoliv se snail, aby jeho hlas byl co nejklidnějí, musel k tomu vynaloit mnoho

duevní disciplinovanosti. S tímto úkolem, který mu uloil major Werner, od počátku

nesouhlasil. Nepokládal tuto věc za tak důleitou, aby se zbytečně roziřoval okruh

rizika a navíc tyto záleitosti spadaly pod jiný odbor. Nemohl si vak dovolit, aby

majorovi odporoval. I kdy věří, e Fáberová je stále naprosto spolehlivá, mohou u ní nastat kritické okamiky. Sám Holub přiznal, e odvolání z vedoucí funkce pocuchalo Fáberové nervy. Je proto zapotřebí postupovat s největí opatrností. Zatím vak není jiná vhodná osoba a Mnichov z nevysvětlitelných důvodů spěchá.

To snad nebude tak velký problém, pane doktore. Mám spousty známých, kteří jsou

daleko více informováni, neli já a ti mi řeknou ve, co potřebujete. Máte na mysli jen Prahu, nebo i jiná místa?”

To i ono. Moji přátelé v Německu mají strach, e bych se, jako cizí přísluník, mohl dostat do nepříjemné situace a varují mě, abych nikam nejezdil, dokud nebudu mít jistotu  Cítila dobře, e toto není hlavní důvod, ale proč by nemohla vyhovět? Taková tajnost to není a model číslo čtyři z obrázkového vzorníku se jí usadil v hlavě téměř jako jistota. Pane doktore, kdy to potřebujete?”

Odjídím asi za čtrnáct dní. Vrátím se před vánočními svátky, Nemohu nechat

přátele tak oputěné, řekl se ibalským úsměvem. Porozuměla mu. To u určitě budu

něco vědět, řekla s jistotou. Hned zítra a moná jetě dnes zavolám své známé.”

Slečno Fáberová, jen opatrně. Je to jen mezi námi a prosím o naprostou diskrétnost, “

nabádal Fuchs.

To je přece samozřejmé, pane doktore. Nejsem u malá holčička. Do doby vaeho

odjezdu budu vědět daleko víc,” ujiovala a přála si jen, aby ani on nezapomněl na módní salón.

Podíval se na ni s milým úsměvem a řekl: Prosím, abyste mi ukázala vá typ, a

předloil před ni reklamní vzorník.

48

****

Dalím návtěvníkem u Fuchse byl doktor ák. Fáberová má pravdu, e je to

odborník na vechno. Fuchs ho potřebuje zasadit na achovnici jako střelce, který

podpoří útok. Je to sice vanílek, ale svoji pozici bude dret. Má také rád pozornosti veho druhu, ale hlavně je ikovný a chytrý. Bude velmi platným členem řetězu, který Fuchs pozvolna z jednotlivých článků sestavuje.

Vidím, pane doktore, e dobrá nálada je u vás natrvalo doma,” řekl Fuchs na

uvítanou. A proč ne? odpověděl se smíchem ák. Mám rád, kdy se pořád něco

děje.” Zasadil jsem ho správně, uvauje Fuchs. Je to střelec. U něho nemusím hrát divadlo pro jednoho diváka. Postoj ákův je mu úplně jasný. Ne začneme hovořit, nesmím zapomenout,” řekl Fuchs a otevřel jednu z přihrádek sekretáře. Podal ákovi úhledně zabalený balíček. Taková maličkost, ale snad to vai manelku potěí. U nás je nyní v módě nová látka a říká se tomu krimplen-super. Něco úasného pro eny.

Jestli vám mohu radit, schovejte si tento dáreček na vánoce. Získáte si určitě u

manelky obdiv a snad něco víc, dodal ertovně.

Prosím vás, pane doktore, v naich letech?” odpověděl ák a mávl rukou. Mockrát vám děkuji a snad se budu moci nějak revanovat.”

To bude muset, myslel si Fuchs, ale odpověděl: Nemluvme ji o tom. jsem

spokojen, kdy mohu někomu udělat radost.”

ák si nalil sám whisky a zapálil cigaretu. Fuchs měl zato, e domácké chování jeho

hosta je právě v tom bodě, aby mohl splnit dalí záměr.

Neustále přemýlím o bytě. Tehdy jste to vymyslel přímo báječně. Nájemníkem je

nae firma. Měl bych skromný dotaz, zdali by lo převést byt na moji osobu. Dohodl

bych se s firmou, samozřejmě.”

Vdycky jsem si věděl rady, pane doktore,” sebevědomě odpověděl ák. Chvíli

přemýlel, aby Fuchs ocenil jeho mylenkové soustředění a pak pomalu řekl:

Odkoupení bytu za nynějích podmínek by nebylo vhodné. Je příli mnoho hlídačů a

víte sám, jak to vypadá s bytovou otázkou. Tady bychom mohli narazit. Podívejte se,

pane doktore, smlouva s vaí firmou platí deset let a do té doby se stane jetě moc

věcí, které změní i tuto smlouvu.

49

Zatím vás nemůe nikdo obtěovat. Jsou to jako kanceláře, které firma potřebuje. A

vy se tam vlastně uskrovňujete,” dodal významně. Máte pravdu, přisvědčil Fuchs a dolil ákovi sklenku. Pak se na něho obrátil s novou otázkou: Pane doktore, nemáte náhodou někoho známého v Demacholu?”

Proč bych neměl? Je tam můj výborný kamarád Petr Pěnkala. Není sice ve vedoucí

funkci. Víte, on mu utekl kluk za hranice.”

Fuchs byl spokojen. Potřeboval s touto firmou navázat spojení. To byl dalí úkol od

Wernera. Fuchs tuil, proč právě tato firma.

Pokud zůstal syn vaeho kamaráda ve spolkové republice, monosti najde na

kadém kroku. ikovní lidé se uplatní vude a u nás zvlá. Budete tak laskav a

seznámíte mě s panem Pěnkalou. Pohovořím si s ním nejen o obchodě, ale případně i

o synovi.”

Velmi rád. Řekněte jen, kdy se má dostavit a ostatní zařídím.” Během hovoru si ák znovu dvakrát nalil whisku a Fuchs pozoroval, e mu vyjadřování činí ji potíe.

Dosáhl svého a hledal slovní formu pro rozloučení. Poděkoval ákovi za jeho sluby s tím, e se těí na přítí návtěvu. Ten ho ujistil, e to, co slíbil, splní a brzy se ozve.

Nechtělo se mu odejít, zvlátě kdy byla více ne polovina whisky v lahvi. Fuchs vak si věděl rady. Ne abyste zapomněl na balíček,” upozornil áka a poloil ho na okraj stolu. To ji byla přímá, i kdy taktní výzva k odchodu.

****

Dva dny před Fuchsovým odjezdem do NSR sdělila Fáberová písemnou zprávou, co

od ní ádal. Hodila dopis do schránky Fuchsova bytu. Nechtěla příli často osobní

setkání. Ne proto, e by se jí Fuchs nelíbil, ale povaovala z enské taktiky určitý časový odstup za přitalivějí pro budoucí dobu. Neopomněla na závěr dopisu, avak odděleně malým písmem sdělit potřebné rozměry své postavy. Pro jistotu zavolala

Fuchse telefonicky, aby se přesvědčila o dodané zprávě. Fuchs jí poděkoval a ani on

se nesnail o dalí schůzku. To si ponechával a na vánoce. Při pročítání dopisu

nebyl příli moudrý. Byly to spíe jen náznaky a dle jeho názoru zčásti vybájené

představy.

50

Byl si vědom, e chtěla svůj slib dodret a podle toho posuzoval informace.

Zajímavějí bylo setkání s inenýrem Karláčkem, který přinesl vlastnoručně vyrobené

mapky na křídovém papíře. Ani by Karláčkovi něco naznačil, viděl z prvního pohledu, e snad jen dvě uváděná místa se shodovala s tím, co napsala Fáberová. Byl vak vděčen i za tuto zprávu.

Trochu ho znervózňovalo, e major Werner se zaměřuje na akce, které nikdy nebyly

vlastní činností jeho odboru. Zřejmě zasáhl někdo mocnějí, kdo potřebuje tyto

informace ze vech moných pramenů.

Karláček pomalu otevřel aktovku a vytáhl dva stočené filmy. Více se mi nepodařilo

zachytit. Člověk musí být opatrný. Dávám si pozor. Doufám, e se něco povedlo.

Bohuel, vyvolat filmy neumím, a ani bych to nikomu nedal ke zpracování,”

vysvětloval.

Tak jsem si to také představoval,” řekl Fuchs. To u je starost jiných.” Nechtěl příli zdrovat Karláčka a naznačil mu, e obchodní otázky výhodné pro obě strany přijdou ji brzy na program. Ponechal mu fotoaparát s tím, e naskytne-li se něco

zajímavého, a nezapomíná na něho, na Fuchse. Stejně ta hračička bude jednou

vae, tak si s tím pohrajte a vyučte se na mistra. Před vánocemi přijedu a oslavíme

to. Včas vám vzkái, abyste si rezervoval jeden večer.” To Karláček s povděkem

uvítal. Dalím důvodem ke spokojenosti byla zmínka, e u konečně začnou

obchodovat. A jak naznačoval Fuchs, bude to výhodné pro obě strany. Při loučení si

přál, aby Fuchs nezapomněl na dáreček pro jeho manelku. I kdy odrel finanční

odměnu v markách, musí Fuchs přece uznat, e poadované úkoly nebyly pro lidi

labilních nervů.

Stále očekával, e se ho Fuchs zeptá, jak docílil ofotografovat poadované věci ve

výrobním závodě. Měl připravenu celou kálu příhod, kde by vynikl chytrostí, ale toho byl od Fuchse uetřen. Po pravdě to skutečně nebylo tak snadné. Musel vynaloit mnoho slovního umění, aby vysvětlil vedoucím v závodě svoje počínání. Poadovat

výkresy si za této situace vůbec nemohl dovolit.

Podle příslibu volal Fuchse večer ák. Sděloval, e věc s Petrem Pěnkalou je hotová..

Pěnkala byl ochoten přijít třeba zítra. Fuchs mu naznačil, e chce pozvat před

vánocemi řadu hostů a mezi nimi e by rád viděl i pana Pěnkalu.

51

Dobrá,” řekl do telefonu ák, to bude mít radost. Doufám, e budu mezi pozvanými i já,” zeptal se ertem. Vy jste číslo jedna, pane doktore,” odpověděl Fuchs a to ákovi zalichotilo.

Po tomto rozhovoru se cítil Fuchs unaven. Bylo toho příli mnoho za poslední dny a

není u taky ádný mladík. Povzdychl si. Zítra musím navtívit Pernatce. Jistě si

myslí, e zapomínám na kamaráda. To by byla taktická chyba. Ferda je tak trochu

árlivý. Musím mu dát najevo, e si jej váím a samozřejmě přislíbím dáreček pro

manelku.

el si uvařit černou kávu. Uvaoval: Dárečků a peněz jsem rozdal dost. Některý to

přijímá s předstíranou zdrenlivostí, druhý zase jako samozřejmost. Werner vůbec

neetří a jak ho znám, ví asi dobře proč. Určitě se připravuje velká hra. Získávání

tajných zpráv na hospodářském úseku s ancí finančního zisku. Hodně pro

západoněmecké firmy, část pro vykonavatele v druhé zemi. Samozřejmě, e ani já

nevyjdu naprázdno. Dvě firmy se začínají zpracovávat dle Wernera, třetí bude

zajiovat Pěnkala. Ve zapadá do rozehrané partie. Toramex má vývoz i dovoz

takových strojů, o které projevil Werner značný zájem. Úplně zářil, e byl získán

Karláček od firmy Ocelex. Vývoz i dovoz investičních celků, v tom se nechá něco

pořádného dělat. Proč vak Werner poadoval získat někoho od firmy Demachol, to

zůstávalo pro Fuchse záhadou. Úplně jiný a naprosto odliný sortiment. To je

nakonec Wernerova věc a ne moje, pomyslel si, a úplně zapomněl, e si postavil vodu

na kávu.

****

Poslední den před odjezdem si rezervoval čas pro Holuba. Fuchs měl za povinnost ho

jen jednou představit větí společnosti, co se stalo a jetě naaranování provedl

někdo jiný. Holub také nikomu vlastně neprozradil, kde je zaměstnán. Mnoho nemluvil

a dolo-li k dotazu na zaměstnání, převedl řeč na jiné pole. Tehdy vak společnost u Fuchse nijak nenaléhala, nebo se dobře bavili při výborném pohotění. Nechtěl to vědět ani Fuchs. Při rozhovoru s Wernerem se major jen letmo zmínil, e spojení s

jeho známým je v pořádku.

52

Tato poznámka stačila Fuchsovi k tomu, aby s ním spolupracoval, ale nekladl

zbytečné otázky. Za prvé je to hrubý přečin od zpravodajského pracovníka a za druhé

by mu to Holub ani neřekl. Podstata byla někde jinde. Fuchs se domníval, e Holub

pracuje v sektoru peněnictví. Usuzoval z toho, e jeho kursovní informace byly

naprosto přesné. Věděl týden před vydáním oficiálního kursu, jak se která měna bude

přítí měsíc pohybovat. Mělo to nesmírný význam v tom, e při platbě mohl svým

zásahem pomoci. Velké platby znamenaly v tomto rozhodujícím týdnu obrovské

moností. Faktem zůstalo, e Fuchsovi opatřoval různé informace, které se zdály být

seriózní.

Na dnení den si pozval Holuba výjimečně do bytu. Kdyby hrozilo nějaké nebezpečí,

Holub by měl odmítnout. Nestalo se tak. Přesně ve stanovenou hodinu zazvonil u

dveří. Přivítání nebylo nijak srdečné. Ji první věta z Holubových úst nezněla

příjemně. Nemám příli mnoho času. Mohu se zdret maximálně třicet minut, řekl

stroze.

Víc ani potřebovat nebudeme. Potřebuji zařídit, aby Pernatec mohl vycestovat k nám

do NSR. Samozřejmě obchodně. Máte takovou monost?”

Pokusím se. V jejich podniku se situace trochu zkomplikovala, ale to jde mimo

Pernatce. Nemá to nejmení souvislost mezi vámi a Pernatcem,” řekl Holub poněkud mírnějím hlasem. Fuchs si potřeboval ověřit některé údaje, které získal od áka, Karláčka i Fáberové. Hovořili asi dvacet minut a Holub se okázale podíval na hodinky.

Skutečně nemám více času,” znovu opakoval, ale ne ji tím panovačným tónem.

Dostáváte přece informace a je jich dostatek,” dodal. Poslední věcí, kterou potřebuji zařídit, je, abyste pozval na datum, které vám bude včas oznámeno, téměř tyté lidi, jako při vaí první návtěvě,” řekl Fuchs. Holub neodpovídal. Snad bude vhodnějí, kdy zavoláte jenom doktora áka, který zařídí potřebné. Společnost bude rozířena o Karláčka a Pěnkalu. To připomeňte ákovi. A to je ve. Ostatní a se vrátím z Mnichova. “

****

Jetě ne vyel z bytu, zazvonil Fáberové, e odjídí a prosí o údrbu bytu.

53

Vrátí se, jak ji slíbil, před vánočními svátky. Druhý telefonní hovor musel uskutečnit s Pernatcem. Byl sice hned po příjezdu u něho v podniku, ale na společnou večeři s maneli mu nezbyl čas. Věděl, co na jeitného Pernatce platí. Pernatec ne byl k

dosaení a teprve po hodině se ohlásil. Mluvili anglicky. Fuchs se omluvil pro lehkou nemoc a sdělil, e se pokusil vyřídit tu obchodní operaci. Pernatec pochopil a pevněji sevřel telefonní sluchátko. Fuchs ho poádal o vyřízení uctivých pozdravů manelce s tím, e se společně sejdou před vánocemi, a se vrátí do Prahy. Budou vánoce a člověk nesmí zapomínat,” dodal, co odčerpalo Pernatcovu árlivost vůči těm

známým i neznámým, kteří se točili více okolo Fuchse ne on.

Kdy přijíděl Fuchs k hranicím, nepocioval obavy, přestoe při důkladné osobní

prohlídce by se bývalo objevilo to, co by určitě zajímalo československou Bezpečnost.

Major Werner Fuchse poslouchal velmi pozorně. Poté mu Fuchs předal písemné

materiály a dva svitky filmu. Werner se zamračil.

V naí práci, Herr Fuchs, platí zásady za kadých okolností. Není zdravé spoléhat se na náhodné situace. Nechci vás kárat, ale znovu zdůrazňuji, dodrovat příkazy,  řekl trochu mírnějím tónem. Fuchs si v této chvíli pomyslel něco ne příli lichotivého o svém éfovi, ale sklopil hlavu na důkaz provinění. V duchu si přál, aby to jednou, jen jednou zkusil pan major pracovat v cizině, kdy podmínky se neustále mění a nervová soustava je stále pod přímou palbou. Pak by nepovaoval za samozřejmost ani ty dva

filmy.

Přítě u budete vědět, kam a komu materiály předat,” poznamenal major a zazvonil.

Mladému mui, který vstoupil do místnosti, poručil přinést kávu a whisky se sodou.

Vybídl Fuchse, aby si zapálil. Sám byl nekuřák. Kdy byli obsloueni a v místnosti se rozprostřela příjemná vůně kávy, vyzval Werner Fuchse k dalímu hovoru. Víte, ačkoliv jste mi jistě věrně popsal situaci v Československu a ve, co vám bylo

uloeno, přesto chci slyet některé detaily z rozhovorů s vaimi spolupracovníky. Na vai písemnou zprávu budu mít jetě dostatek času. Prosím, Herr Doktor.

A tak Fuchs, ačkoliv vechno důkladně uvedl ve zprávě, kterou právě předal, začal

znovu líčit jednotlivá setkání.

54

Snail se Wernerovi vykreslit kadou osobu tak, aby si major učinil obrázek, kdo je

kdo. Neopomněl zdůraznit, e je to trochu nákladná věc. Pan major dal příkaz

neetřit, ale dosáhnout výsledků, a to má Fuchs neustále na mysli. Vyuil příleitosti, aby vznesl trochu odporu, proč se musí jejich odbor zabývat i takovými záleitostmi, které zpracovávají jiní a mají na to dost svých odborníků. Tohle je skutečně náročné a riskantní. Werner ho přeruil: Chápu vás, ale o tom dnes nebudeme hovořit. Pokud jsem informován, nebude to do nekonečna. Připravuji pro vás dalí pokyny, které ne -

budou zasahovat do jiných sfér, ale úplně se tomu zatím nevyhneme. Nyní si

odpočiňte a před odjezdem si spolu znovu pohovoříme.

****

Pan doktor nám čile cestuje, začal poručík Jílek, kdy seděl u kapitána Boučka.

Znovu odjel do Mnichova, ale věřím, e se na vánoce vrátí. Nemůe přece nechat

své přátele bez zazpívání vánoční koledy.” Bouček si byl jistý, e svěřil případ do správných rukou. Poručík ho informoval velmi podrobně. Pro oba nebylo zatěko uhodnout, e obchodování není hlavním posláním doktora Fuchse. To ji věděli od

spolupracovníka z Mnichova. Navazování kontaktů Fuchse s dalím okruhem lidí vak

signalizovalo, e si zřejmě připravuje půdu na něco větího. Zatím vak se vekerá

poručíkova pozornost soustředila na zjiování i nejmeních detailů, které mohou

sehrát důleitou roli. Poručík pokračoval: Chová se jako seriózní starí pán. V

Toramexu se uskutečnila malá objednávka, ale to je v naprostém pořádku. Inenýr

Karláček ho znovu navtívil. A to je stále pro mě záhadou. Vycházím z toho, e

původcem seznámení je doktor ák, který obnovil s Fuchsem , mono-li to tak nazvat

staré přátelství. Hovořil jsem se soudruhy v Ocelexu a nemají nejmení připomínky k

inenýru Karláčkovi. Naopak, je aktivním úsekovým důvěrníkem ROH a pomáhá i v

mládei. Za svého pobytu v Praze Fuchs dosud v OceIexu nebyl, a to je právě ta

okolnost, která mi nedává spát. Jaký má Karláček důvod k tomu, e navtěvuje

Fuchse?

55

O tom jsme hovořili ji posledně, řekl kapitán. Neukvapuj se a postupuj podle naí domluvy. Osobě Karláčka bys měl věnovat větí pozornost. Vdy soudruzi v Ocelexu nemusí vědět vechno. Nebudeme někoho podezřívat jenom proto, e se seel s

Fuchsem, i kdy se to zdá nelogické. Faktem zůstává, e do Mnichova se začínají

dostávat informace, které mohl poskytnout někdo zcela jiný, neli ten, kdo se nám jeví jako jejich pramen.

Jeví se tady dalí souvislost, pokračoval Jílek Dalím návtěvníkem Fuchse byl

dříve nám neznámý inenýr Holub. Nezdrel se ani půl hodiny a zase odeel. Kdy a

za jakých okolností se seznámili, kdy jejich profese nemá nic společného?

A proč by neměla? usmál se Bouček. Peněnictví a obchod jdou přece vdycky

ruku v ruce. Připusme i toto konstatování, řekl poručík. Ale Fuchs proplácí faktury přes Mnichov, co se stalo v případě Toramexu. S naí bankou nebo peněnictvím nepřijde vůbec do styku. Jsi si tím tak úplně jistý? zeptal se Bouček. Copak nae banka nedostává ádné podklady? pronesl druhou otázku.

Poručík se vak nechtěl vzdát. To je pravda, soudruhu náčelníku, Holub sice pracuje v peněnictví, ale vůbec není zaměstnancem Státní banky. Leda, e by… přeruil svoje úvahy.

Podívej se na věc znovu, doporučil Bouček. Způsobů, jak se dostat na jiný úsek

mimo vlastní působnost, je stále jetě mnoho. Vypadá to, e v poslední době se

začínají projevovat nezdravé náznaky u určitých lidí. Krizové období je za námi a tak si myslí, e by se po odstupu času mohlo začít z jiné strany. Peníze je stále lákají.

Zřejmě se domnívají, e nae pozornost ochabla a pokouejí se o sólové akce. Je

proto důleité, aby se věci posuzovaly komplexně. Vím, e nemá na starosti jen

Fuchse, ale dobře ví, co by znamenalo, kdybychom se právě u něho dopustili chyby.

Jen podloené důkazy jsou platné. Neli poručík odeel od kapitána, předloil mu

návrh na dalí postup.

****

Doktor ák zaúřadoval. Týden před vánočními svátky se sela společnost ve

Fuchsově bytě. Obstaral i personál pro obsluhu jako při první schůzce. Holub se

omluvil, ale počet hostí se přesto zvýil.

56

Přiel navíc ing. Karláček a Pěnkala. ák i Pernatec přivedli s sebou manelky.

Nechyběla ani Fáberová.

Fuchs měl připraven svůj plán. Kdy po večeři zábava a veselí dostoupilo vrcholu,

začal diskrétně jednoho po druhém odvádět do útulné pracovny. Nejprve hovořil o

samotě s Pernatcem. Pojede na sluební cestu k nám, firmě Herkel. Pernatec ho

radostí objal. Viktore, starý kamaráde, jak jsi to zařídil? zeptal se hlasitě. Fuchs přiloil prst k ústům. Tie, Ferdo. Slíbil jsem to a také dodrel. Během ledna to bude u vás schválené,” důvěrně sděloval, i kdy sám neznal zákulisí. Holub mu jen zavolal, e asi bude padat sníh. To Fuchsovi postačilo k vysvětlení. Začínal se Holuba sám obávat. Kam a sahají jeho prsty? Není nakonec jeho stínem? Tuto teorii v

mylenkách zahnal, ale klidu mu to nepřidalo. Werner také o Holubovi říkal můj přítel”

… Vrátil se vak do přítomnosti. Pernatec pořád stál a nebyl schopen slova. Tak,

Ferdo, místo aby ses veselil, stojí jak zaraený. Rychle mezi společnost a je to jen mezi námi. Abych nezapomněl, mám pro tvoji manelku malý vánoční dárek. Při odchodu ti jej připravím. Pernatec znovu Fuchse objal a pomalu odcházel do

obývacího pokoje, kde ák znovu vem naléval. S Karláčkem byla řeč stručnějí a

konkrétní. Přestoe ji dosti vypil, zachovával si jasný přehled. To se Fuchsovi líbilo.

Na Karláčkovi měl momentálně největí zájem. Začal s přímou ádostí.

Potřeboval bych podrobnou zprávu o vaem podniku. To jistě nebude pro vás ádný

problém. Mám pravdu? řekl a usmál se.

Doufám, e ne, odpověděl bez přemýlení Karláček. Co máte speciálně na myslí?

Vechno. Jakou zprávu mi sestavíte, takovou vezmu a jsem napřed přesvědčen, e

bude vynikající. V lednu budu znovu v Praze a to ji budeme hovořit zcela jinak. Něco velkolepého,” dodal důvěrně. Karláček pokýval hlavou. U aby to bylo, myslel si. Čas utíká a peníze taky.

Ne půjdete domů, mám pro vás maličkost. Pravou skotskou whisky a pro vai

manelku úplně nový druh dámské atovky.. Jmenuje se krimplen super a je to prostě

lágr. Tak domluveno? Otázal se a věděl, e otázka je zbytečná. Chvilku pobyl Fuchs

mezí společností, která si začala prozpěvovat.

57

To byl okamik, aby mohl o samotě hovořit s novým muem, Pěnkalou. Při prvním

pohovoru si potřeboval ověřit, kam zařadit na achové pole tohoto mue. Pěnkala byl

sdílný, nebo ák u zaúřadoval” a bylo jasné, e Pěnkala hru přijal. Fuchs usuzoval, e ho nechá zatím v záloze. Zjistil, e Pěnkala nezastává rozhodující místo v Demacholu, ale je ve spojení s firmami na Západě. Ochotně řekl i jejich jména. To si musí Werner rozhodnout sám, zdali ho pouít hned v prvních tazích, nebo počkat na pozdějí dobu. Slíbil Pěnkalovi, e se u jejich firmy po Novém roce objeví a naváe

obchodní kontakt. Nezapomněl mu vhodnou formou naznačit, aby si připravil i

podklady, pokud se týká jeho syna. A pak následoval dárek, opět skotská whisky, aby

na vánoce a Nový rok bylo veseleji. V době, kdy se zpěv ozýval stále hlasitěji, el

Fuchs vyrovnat účet s kuchařem a servírkou a propustil je domů. Rozvaoval, s kým

dříve promluvit. Se ákem nebo Fáberovou. Vmísil se mezi společnost a eny si

stěovaly, e je stále mimo. Vyadovaly, aby si sedl mezi ně a zpíval. V zájmu věcí se přidal ke zpívajícím, ačkoli zpěv byl jeho slabinou. Kdo by to mohl právě nyní posuzovat. Zpívá se faleně, ale to neubírá nic na veselé zábavě. Nenápadně dal

znamení Fáberové, aby se vzdálila od stolu. Za malou chvíli po jejím odchodu se

zvedl se slovy: Přátelé, dopijte a hned přinesu dalí láhev. Vstal od stolu a zamířil do kuchyně. Tam ji čekala Fáberová. Předem vás prosím, abyste po mém odjezdu uvedla byt zase do normálního stavu. Přivezl jsem slíbenou věc. Je schována v

dolejí přihrádce sekretáře. Klíče máte a s ostatním u si poradíte. Bude se vám

určitě líbit. Pracovali na tom v předním mnichovském salónu. Přítě se mi v nich

musíte ukázat. Ale jen ve dvou, řekl tichým hlasem. Proti tomu neměla námitek.

Fuchs se jí líbil i přes svůj pokročilý věk. Přesto vak by tu raději viděla Holuba.

Setkala se s ním jen jedenkrát a to stačilo, aby na něho nepřestávala myslet. Urostlý, černovlasý s knírkem pod nosem a bezvadné vystupování. Neptala se Fuchse, proč Holub nepřiel. Poděkovala za dar a neodváila se zeptat na cenu. To by ho určitě

pobouřilo. Fuchs ji pohladil po vlasech a pohodil hlavou směrem, kde seděla

společnost. Pochopila. Kdy se za malou chvíli střetl se ákem v pracovně, uvědomil si, e nezvolil správné pořadí pro rozhovory.

58

ák byl ji notně napitý a těko se kontroloval. Ta vyvolalo ve Fuchsově mozku

chmurné mylenky. Věděl, e ák je trochu mluvka, ale tento stav za jiných okolností by mohl přinést těké chvíle. To by mu Werner nikdy neodpustil. Moná, e se mýlil.

ák se třeba dovede ve spolehlivé společnosti přivést do takového stavu, jako je

právě nyní, ale nemusí tomu být u při jiných oslavách.

Je třeba zvýit u áka opatrnost. Pane doktore, pomalu hovořil ák, tady je oáza

klidu a pohody. Dvakrát silně kytl. Nebojte se, jetě mi to myslí. Mám dobrou výdr, vysoukal ze sebe.

O tom jsem nikdy nepochyboval, pane doktore, ujioval ho tichým, ale ostrým

hlasem Fuchs. Přesto bych vám doporučoval sklenici studené vody a černou kávu.

To člověka uklidní. Ani by čekal na souhlas, přinesl z lednice láhev minerálky. ák poslechl jako malé dítě a vypil celý obsah najednou. Áá, to je lahoda, řekl a pokusil se o úsměv. Kávu dostanete za malou chvíli. Zdálo se, e těch deset minut, co ák seděl v kuchyni, zlepilo jeho mylenkové soustředění. Pomalu se blíila půlnoc, ale nikomu se nechtělo odejít. Fuchs vak byl rozhodnut, e dá pokyn Fáberové, aby taktně vybídla hosty k odchodu Nic se nesmí přehánět. Vrátil se zpátky do pracovny a zastihl áka v uspokojivém stavu. Trochu jsem to přehnal. Promiňte. Je to určitě tím, e se tady člověk cítí lépe ne doma. Prostředí i přátelé, kteří myslí stejně a chtějí toté jako jeden mu, mluvil volným hlasem ák. Fuchs si oddychl. Voda i káva alespoň na určitý časový úsek zabraly. Kdybyste, pane doktore, věděl o nějakém

mením skladě, vzpomeňte si na mě. Nutně bych ho pro naí firmu potřeboval.” ák se na chvilku zamyslel. Za jak dlouho to potřebujete a jaká má být velikost?”

Chtěl bych tam ukládat nějaké vzorky a tak dále,” odpověděl Fuchs. Úplně by

postačilo čtyři sta čtverečných metrů.

Spolehněte se. ák má vude vlivné známé. I kdy to dneska není ádná legrace

sehnat v Praze sklad, pro vás to udělám, slíbil Fuchsovi. Nezapomenu se

revanovat, zdůraznil Fuchs. Máte u mně lahvičku skotské. Nezapomeňte ji při

odchodu, dodal jetě. A nyní půjdeme mezi přátele. Bude jim to stejně divné, kde

jsme byli tak dlouho.

Zbýval poslední úkol, ale to jen pro tento okamik.

59

Dostat co nejdříve celou společnost z bytu, vlastně kanceláří firmy Herkel. Avak i

tady si věděl Fuchs rady. Odcházeli jeden za druhým, aby prý nevzbudili pozornost

nočních chodců a kadý ve vhodném okamiku při východu ze dveří obdrel slíbený

dárek. Jednotlivě, aby druhý nic nevěděl, i kdy si na cestě k domovu uvědo mili, e podobného podstrčení se dostalo vem.

Fuchs konečně osaměl. Stálo mě to pěkných pár tisícovek a zkouku odolnosti

nervové soustavy, přemítal, usazen v křesle. Vechno vak klaplo do posledního

písmene, tak, jak si to s Wernerem určili. Klidně můe odjet a podat zprávu

Wernerovi.

****

Major Werner byl spokojen. Uloil Fuchsovi do doby ne vyjede do Československa,

detailně rozpracovat poznatky o osobách, které byly pro BND zvlá zajímavé a s

nimi se Fuchs v Praze dostal do styku. Před návratem do Prahy si vyádal společný

pohovor u plukovníka Hahna. Toto jméno pro Fuchse nebylo neznámé. Věděl, e patří

k éfům, jich se tu podřízení obávají. Plukovník byl nekompromisní a úkoly, které

přiděloval, musely být splněny do poslední tečky. To vedlo mnoho pracovníků z BND

k tomu, e často dodávali zprávy, je byly spíe přáním neli skutečností.

Fuchs byl zvědav na eso, jak nazývali v důvěrných hovorech plukovníka Hahna.

Neulo mu, e Werner se necítí příli klidný. Trochu se mu chvěly ruce a lehce

pokyvoval hlavou.

Jsem informován od majora a vím, e se vám práce daří, začal Hahn. Překvapuje

mě vak, e nerozvádíte takové údaje, které jsou více ne důleité. Mám na mysli

celkovou náladu obyvatelstva a charakteristické rysy situace v Československu. To

vak není jediná věc, která nás zajímá. Major Werner dostal přesné instrukce.

Fuchs chtěl odpovědět, e má oči otevřené a zná situaci v Československu, ale

zpracovává přece jiný úsek. Nějak příli se na vechno pospíchá, myslel si, ale

nebylo v jeho pravomoci, aby rozhodoval o úkolech a termínech. Čas nečeká a

musíme soustředit síly tam, kde je to nutné,” pokračoval Hahn. Fuchs nabyl dojmu, e Hahn nemá příli mnoho času. Po deseti minutách je oba propustil. V tu chvíli bylo Fuchsovi jasné, e Werner vylíčil svému nadřízenému úspěchy oddělení v růových

barvách a chtěl, aby Fuchse plukovník přijal jako důkaz uznání.

61

Werner povaoval celé setkání nejen za morální podporu pro Fuchse, ale současně

chtěl dokázat svoji velikost a důleitost. Dostat se k tak velikému éfovi, to muselo zapůsobit a utkvět v mysli Fuchse.

Jistě jste uváil slova plukovníka Hahna, začal svůj hovor Werner, kdy se Fuchs

znovu připravoval na cestu do Prahy. Rok 1968 se nesmí opakovat v jeho podobě,

dodal a pokračoval: Pracovalo se usilovně a s nemalými finančními náklady.

Investice se musí vrátit i s úroky. Nemusím zdůrazňovat důleitost zahraničního

obchodu. A nyní, Herr Doktor, připravit půdu k rozjetí dalích úkolů. Tím měl Fuchs za sebou nezbytný úvod a očekával výklad a rozpracování akcí podle majorových instrukcí. Nebylo toho málo. Větinou vak na úseku, který byl jemu vlastní a jak sám o sobě prohlaoval, na něm za celou dobu své činnosti v různých zemích prokázal svoji schopnost. Proč by tomu nemělo být právě v Československu? Major rozvedl

úkoly do takových podrobností, které Fuchse překvapily. Werner si přál, aby

dodávané zprávy vystihovaly konkrétnost a hlavně kvalitu. Přikázal Fuchsovi, aby své

přátele v Praze pevněji podchytil a trochu přimáčkl ke zdi. Utvrzoval Fuchse, e

finanční prostředky se vdycky najdou, ale ani příli velké plýtvání nepřináí vdy

úspěch, Fuchs odcházel od majora s pevnou vírou, e on, Fuchs, jetě něco dokáe.

****

Kdy se Fuchs opět vrátil do praského bytu, čekala jej zpráva, kterou mu vypracoval

Karláček. Byla skutečně obsáhlá, i kdy celou řadu věcí, které uváděl Karláček, znal Fuchs i z jiných materiálů. Dovedl vak ocenit právě onu konkrétnost i kvalitu, kterou poadoval Werner. Karláček rozdělil svoji zprávu na několik úseků a uváděl názorné příklady. I pro neodborníka byly věci úplně jasné. Rozvedl sortiment vyváeného

zboí na několik skupin a uváděl nejen cenové poadavky, ale zdůvodňoval i to, kde

se nechá co upravit a za jakých okolností. Konkretizoval to na zahraničních firmách, kterým se úprava” poskytla. To povaoval Fuchs za vysoce hodnotnou informaci, z které se mohlo vycházet pro dalí údobí.

62

Ve zprávě Karláčka byly i takové pasáe, kde jmenoval různé výrobní podniky, jejich dodací termíny nejsou někdy plněny, a proto je nutné vycházet při případných objednávkách i z této skutečnosti a docílit buď slevu, nebo jiný zisk. Karláček se

nezabýval jen hospodářskými záleitostmi. Uváděl i oddělení, která se ve vzájemných

stycích těko shodla na jednotném postupu. Celou věc podkládal i jmenováním

některých lidí, jejich vzájemná nevraivost můe přinést úspěch třetí straně.

Při dočítání zprávy si Fuchs uvědomil, e tato zpráva oproti jiným je zajímavá nejen realitou, ale i důslednou navazností jedné věci k druhé. Tím snazí rozčlenění pro orgány v Mnichově.

Karláček pozoroval Fuchse a zdůraznil, e odvedl poctivou práci. Byl zvědav na

honorář, ale v tuto chvíli to nepovaoval za hlavní. Jedinou mylenkou, která jej

ovládala, bylo, aby co nejdříve mohl obchodovat na vlastní pěst. V tom tuil hlavní

zdroj příjmů a tomu chtěl věnovat vekeré snaení. Lákadlo bylo příli silné a vůle k odporu téměř ádná. Fuchs zase věděl, co si jako slibovatel můe odvolit a byl přesvědčen, e se Karláček chytil na návnadu. Teď záleí jen na Fuchsovi, jak bude

manipulovat s navijákem. Poznal, e se Karláček zakousl pořádně.

Výborně, pane inenýre, a jetě jednou výborně, pochválil ho Fuchs. Tomu se říká

inteligentní přístup k věci. Věděl jsem, e jste chytrý a bystrý člověk, ale klobouk dolů, lichotil dále. Karláček se samolibě usmál. Ty dědečku, pomyslel si, takovéhle zprávy ti vysypu na počkání. Ani netuil, e právě o tom sypání přemýlí i Fuchs, který navíc si byl jistý, e v budoucnosti bude Karláček sypat jetě víc. Nebylo to nijak lehké, pane doktore, dát dohromady tolik pravdivých informací, to není záleitost jedné hodiny. Znamenalo to navtívit celou řadu osob a tu a tam i něco darovat, abych měl pro vás ve a hlavně včas připraveno. To snad chápete? Fuchs pokyvoval

hlavou a v duchu si myslel i o dalím své.

Nezapomněl jsem na vae obtíe a nezapomněli na ně ani jiní. Počítal jsem s tím, e budete mít vydání a to je pochopitelně moje starost, abyste neutrpěl újmu. Jetě snad abych nezapomněl na jednu maličkost, pane inenýre. Fotoaparát si můete nechat a budete-li mít pro mě zajímavé snímky, nesmíte ani vy zapomenout.

63

Poslední materiály nebyly ani jako od amatéra, ale od skutečného odborníka.

Pokračujte a jistě uznáte sám, co je vhodné, aby se zvěčnilo.

To Karláčka potěilo. Počítal s tím, e fotoaparát těko bude vracet. Výmluvu by si u nael. Je přece tolik moností. Bylo na čase přejít na obchodní pole. Fuchs vycítil, e přila vhodná doba k uvolnění navijáku i kdy jen na krátkou dobu.

Přivezl jsem vám mení objednávku. Jedná se zhruba asi o deset tisíc dolarů. Vím,

e to pro vás nic neznamená, ale z počátku je nutné postupovat opatrně a v malých

dávkách, začal Fuchs a neulo mu, e Karláček zůstal trochu zklamán.

Očekával to a byla to součást jednoho tahu na achovnici. Takový neutrální tah, z

kterého se formuje útok. Je pochopitelné, e jako obchodníci víme, oč jde. Vy

nabídnete cenu o 3 % nií, neli stanoví vá ceník a 1 °/o bude vae. Ve je

projednáno s firmou Herkel a po několika kapkách přijde pořádná dávka. Mám na

mysli zakázky, které otevírají člověku veliké monosti, věcně dodal Fuchs.

Karláček si spočítal ve jetě dříve, ne Fuchs domluvil. Cenu dokáe sníit

a 1 °/o je jeho. Snail se vak zachovat navenek naprostý klid. Dá to trochu starostí s tím sníením, ale já u si nějak poradím. Tím pokládal věc za hotovou a úmyslně se nezmínil o svém procentu.

Pane inenýre, abych nemluvil do větru, mám pro vás dalí zajímavý návrh. Dobře

poslouchejte, oč běí. Fuchs povstal a nalil Karláčkovi whisku. Pak rozvinul svoje

úvahy a pro Karláčka netuené monosti. Kdy po půlhodině skončil, nastalo na

dlouhou chvíli ticho.

Má to dva slabé články, pane doktore, začal zvolna Karláček. Za prvé, nemám tak

dobré styky v moravském závodě, aby rozsáhlejí zakázku vyřídili během krátké

doby. Za druhé byste si museli projekt vypracovat sami. Právě takovou odpověď

potřeboval Fuchs slyet.

****

Fuchs předával zprávy, které mezitím dostával, ing. Holubovi na dalí určenou cestu.

Za celou dobu se spolu v Praze setkali pouze třikrát. Pokládal za nutné se teď opět s Holubem sejít. Ačkoliv mu bylo jasně řečeno, e 64

Holub je jeho spolupracovník a jemu podřízený, nebyl o tom ani zdaleka přesvědčen.

Vytuil, e jsou zde dalí střediska, nasazená Mnichovem a Holub je důleitou

styčnou spojkou s mnohem větí pravomocí a významem, ne dával najevo. Musí být

před ním opatrný a zbytečně mnoho nemluvit. Určitě podává zprávy do Mnichova i o

něm, Fuchsovi. Zatím probíhá vechno bez komplikací. Je to dlouhodobá hra a nelze

ji uspěchat, ukvapit a dát se strhnout do neuváených akcí. V ádném případě nebyl

snílek, aby nerozpoznal, e se jedná jen o ojedinělé skupiny, které mohou těko

naruit konsolidovaný běh celé společnosti. Jsou vak pro jeho práci důleití a

momentální výsledky jsou krůčkem pro budoucnost. Jeho role zní: pevné usazení a

příprava akcí pro dalí údobí Byl si vědom, e na úseku zahraničního obchodu není

zdaleka mnoho takových typů jako ák a jemu podobní, ale v současné době nutno

stavět i na těchto lidech.

Byl nesmírně zvědav na rozhovor s Holubem. Přiel přesně v určenou dobu. Ujistil

Fuchse, e zatím nenastala porucha ve spojení. Články jsou dobře propojeny a nejeví

se nebezpečí ze strany československé Bezpečnosti, která dle názoru odborníků není

v oblasti zahraničního obchodu v plné míře angaována. Fuchs by tedy měl být

naprosto klidný, ale nebyl. Jeho vycvičený estý smysl ho neustále varoval, aby

zůstával ve střehu. Konečně, chtěl by se dočkat zasloueného odpočinku. Léta se

začnou přibliovat k edesátce a nervová soustava u není zdaleka tak odolná jako

před lety.

Holub pokračoval: Musíme podat souhrnnou zprávu o měnové situaci. Podle zpráv z

naich pramenů se přibliuje inflace. Začínají se projevovat takové penění

machinace, e během několika měsíců musí dojít k úplnému krachu. To by nebylo pro

nás nic otřesného, ba naopak. Mohli bychom si dovolit zcela otevřeně nabídnout

dolarové nebo markové úvěry a tím bychom ovládli jeden z rozhodujících úseků.

Zní to a příli optimisticky, uvaoval Fuchs. Naděje na poskytnutí půjček

Československu byla v minulých letech velmi reálná a přesto byl výsledek nulový. V

této věci nebyl s Holubem stejného názoru.

Co si mám tedy o této informaci myslet? Nezdá se to příli pravděpodobné, ale Holub

snad o tom ví víc neli já. Znamená to, řekl Fuchs, platit rychle a pokud mo no

předem.

65

To určitě, potvrdil Holub, a navíc musíme pro soukromé i jiné výdaje měnit marky za domácí měnu na černém trhu, aby i tady byl cítit ná tlak a abychom vyzískali co nejvíce. K tomu jsou určeni naprosto spolehliví lidé a bylo by vhodné, abyste i vae finanční prostředky realizoval touto cestou. Je koda, platíme-li za usluhy západní měnou.

Fuchs znovu odhadoval Holuba. Čím se asi jetě zabývá? Jak je placen a kým?

Vystupování má uhlazené, vdy pečlivě upraven a přitom nijak nápadně. el pomalým

krokem k sekretáři a vytáhl objemnou knihu. Za obalem byla vsunuta obálka, z které

odpočítal deset kusů bankovek po sto markách. Podal je Holubovi s úsměvem a s

němou otázkou. Holub bankovky přepočítal a spíe pro sebe řekl: Dostanete k úhradě

reie deset tisíc korun. Během dvou dní je budete mít na obvyklém místě.

Fuchs němě pokýval na souhlas a zdálo se mu, e Holub není se svými zprávami u

konce. Nemýlil se.

Dostal jste jistě i vy pokyn, pane doktore, e přes hranice musí být vá přejezd vdy naprosto čistý. Ani v příznivé situaci nelze riskovat.”

Fuchs znal dost případu, kdy zejména urnalisté zprofanovali svoji profesi a někteří z nich skončili svoji kariéru. Ne proto, e nedodávali pro západní propagandu poadované zprávy, ale jejich nepozornost vůči bezpečnosti a opatrnosti přinesla více kody ne uitku. Nyní se Fuchs díval Holubovi přímo do očí. Znovu se v něm ozvala profesionální nedůvěra. Neřídí svoje akce sám, ale je vtaen do kruhu, kde dýchá

jeden druhému na zátylek, ale nikdo nezná, kdo dává povely pro zrychlení, nebo

zpomalení oběhu. I kdy se Holub snail, aby mu tuto záleitost sdělil v přátelském

duchu, Fuchse to nejen zamrzelo, ale i popudilo. Dalí ponaučení pro budoucnost.

Nejlepí obranou je útok a v tomto okamiku to pokládal za jedině správné, aby Holub o sobě nesmýlel příli vysoko.

Vechno se děje podle pokynů a řiďte se podle toho i vy, odvětil Fuchs poněkud

důraznějím hlasem. Ode mne dostáváte ve potřebné a vznikne-li chyba, pak to

určitě nebude z mé strany. Holub přeel tato slova bez odpovědi. Sáhl po sklence

whisky a pomalu usrkával. Fuchs si uvědomil, e se nechal strhnout a Holub přece jen tlumočil názor někoho, koho Fuchs ani nezná. To, co slyím, pane inenýre, od vás,

řekl Fuchs u opět mírně, není pro mne novinkou.”

66

O tom jsem přesvědčen,” odpověděl Holub rovně klidným hlasem a dopil zbytek whisky.

Připravil jsem pro vás určité materiály,” navázal Fuchs, a je tam i několik výkresů, je to trochu obsáhlejí, ale tím lip. Nebyl jsem ji pár týdnů v Mnichově a práce je stále tolik, e ani nevím, kdy se tam dostanu. Zatím jsem nedostal z centra ádný jiný příkaz.”

Na závěr se domluvili o postupu v případě, e by jejich činost byla ohroena.

****

Vzhledem k tomu, e Fuchs vystupoval jako čilý obchodník, bylo nutné, aby navtívil

Toramex. Pernatec se při jednání choval roztěkaně a Fuchs věděl dobře proč. Byl ji

informován, e dr. Pernatec vyjede na sluební cestu do NSR. Za této situace nemínil tentokrát nosit Pernatcovi nebo jeho paní nějaký dárek, Dost na tom, e pomohl příteli vyjet do ciziny.

Kdy skončili oficiální obchodní jednání, vsunul Fuchs nenápadně malý sloený

papírek do desek, které leely před Pernatcem. Stále zachovávali před třetí přítomnou osobou pouze obchodní ráz rozhovoru a mluvilo se anglicky. Za hodinu po rozchodu v Toramexu se seli v cukrárně ve Vodičkově ulici. Viktore, starý kamaráde, co je s

tebou, e se tak dlouho neozývá,” začal Pernatec.

Fuchs nechtěl přiznat, e je ji několik dní v Praze a teprve teď si nael čas pro

přítele Pernatec byl jeho prvním spojovacím článkem a bude ho moná zapotřebí

v přítích akcích. Ferdo, trochu jsem si zamarodil To ví, u nejsme nejmladí a tak člověk chytne skoro kadou nemoc,” odvrátil Fuchs dotaz. To vak nebylo pro Pernatce pro tuto chvíli rozhodující. Musel mu sdělit novinu, kterou ji oslavil lahví vína s manelkou a čekal, a se bude moci sdělit se svou radostí i Fuchsovi.

Člověče, tak jedu k vám,” řekl eptem a rozhlíel se, jako by se bál, aby to nedolo k jinému sluchu. Fuchs se usmál. Vím, Ferdo, vím. Copak jsem ti neslíbil, e se o to pokusíme?” Pernatec trochu ochladl ve svém nadení. Vzpomněl si dobře, e mu Fuchs opravdu sliboval to, čeho se dočkal. Avak odpovědný pracovník v podniku mu

tlumočil, e byl vyslán za dobrou a iniciativní práci na svém úseku.

67

Díval se na Fuchse s obdivem. e by i tam sahal jeho vliv? Nikdy se o nikom z jejich podniku nezmínil. Teď je to vak vechno jedno, důleité je, e to vylo. Pokládal za povinnost vyjádřit vděk. Viktore, díky, jen nevím, jak jsi to zařídil, řekl a kroutil hlavou. To Fuchse rozesmálo. To snad není rozhodující, kamaráde. Hlavní je, e to klaplo. A kdy vlastně chce vyjet?

Pravděpodobně hned počátkem dubna. Cesta je plánována na druhé čtvrtletí.**

To je v pořádku, zařídím, abys byl přijat u firmy, jak náleí.

Ne, ne, raději ne, nejsem ádná veličina, bránil se Pernatec a přitom se mu rozléval pocit blaha po celém těle. Nedovedl si představit, co tím přítel míní, ale bude to jistě něco velkého.

Jeho úvahy přeruil Fuchs: To by stálo za malé vzpruení velkou whiskou, a zamával

na servírku. Po vypití se cítil Peraatec jako velký vojevůdce. Nebyl zvyklý pít a naráz vypil tak velkou dávku. Způsobilo mu to zavíření v hlavě a nesmírné teplo v aludku.

Nemohl si dovolit jen srknout, kdy Viktor vypil najednou. Rozvázalo mu to jazyk.

Viktore, bude vidět, my jetě spolu uděláme díru do světa. Máme přece tady, a

ukazováčkem si ukal do čela. Mezitím jeho protějek doel k názoru, e s Pernatcem

ji strávil dostatek času a má dnes jetě důleitějí úkoly ne sedět v kavárně.

Převedl řeč na manelku, ale nenechal rozvést Pernatcovo řečnění. Prosil, aby Ferda

vyřídil uctivé poručení milostivé paní a jakmile to bude jen trochu moné, znovu se

sejdou na přátelské posezení. Dal nenápadně znamení servírce a vyrovnal účet s

tučným spropitným. Na ulici se rozloučili a Pernatec netuil, e přesný plán jeho

pobytu a činnosti v NSR je ji hotový. Bude pozván na oběd a večeři. Obdrí mení

suvenýr pro sebe i manelku. Není v zájmu, aby se uskutečnily velká obchody s

Toramexem, nebo hlavní nápor je zaměřen na Ocelex a Demachol. U firmy Toramex

to bude spíe zakrývací manévr. Jejich sortiment není tak lákavý a hlavně finačně

výnosný jako u ostatních. Při Pernatcově příjezdu se uzavře mení objednávka, aby

jeho cesta mohla být zdůvodněna. Dodávky se uskuteční nikoliv přes firmu Herkel, ale přes firmu Bauer ve Vídni, která je pobočkou Herkela.

68

****

Bezpečnost sledovala počínáni Fuchsovo velmi pozorně. Jílek se spojil s pracovníkem

Toramexu, který mu sdělil,

e doktor Pernatec byl schválen na zahraniční sluební cesty. Ředitel obchodní

skupiny to zdůvodňoval tím, e ji dlouhá léta nikde nebyl a zpracovává ve svých

teritoriích i NSR. Nebylo důvodu cestu neschválit. Kapitán Bouček vak začal tuit dalí spojení, které zatím Bezpečnosti unikalo. Zeptat se vak přímo ředitele obchodní skupiny na podrobnosti by nebylo taktické. Je třeba urychleně vysondovat, kdo má

zájem, aby právě Pernatec mohl vycestovat.

Kdy podával Jílek informační zprávu o Fuchsovi, měl ji sestavené dalí poznatky,

které signalizovaly spojení určitých osob na čilého Čechoameričana, který zastupuje

západoněmecké firmy. A tady se vyskytl dalí problém.

Soudruhu náčelníku, dovolte, abych předloil několik materiálů a podal vysvětlení,začal Jílek. Bouček se dověděl, e Pernatec je bývalý Fuchsův kolega ze studii i dalí okolností, je s tím souvisely. Dýchánek, který se konal před vánočními svátky v bytě u Fuchse, se vyznačoval mimo jiné dvěma zajímavostmi. Za prvé nebyl přítomen Holub, ale objevil se nový účastník. Je to Pěnkala z Demacholu. Podnik dosud Fuchs

nenavtívil, ale pracovník podniku u něho v bytě ji byl. Zajímavá skutečnost. Mám

zprávu z tohoto dýchánku, leč neúplnou. Veselosti a řečí a dost, avak to, co hovořil Fuchs s účastníky a on jistě hovořil, to je zatím neznámé. Pěnkala má dobrou pověst jako pracovník. Komplikovanějí jsou jeho rodinné poměry. ádný rozvod, ádné

neváry, ale syn mu v roce 1968 utekl na Západ. Tady bude asi hlavní důvod pro

spojení s Fuchsem. Kdo to zorganizoval, musíme proetřit. Naráíme stále na

nepochopení u určitých lidí. Na druhé straně nám soudruzi ze sektoru pomáhají. Jsem

ve spojení jak s Toramexem, tak s Ocelexem. Nyní přistupuje jetě Demachol. Na

chvilku se odmlčel.

To jsou dalí fakta, ale jen pro vysvětlení některých souvislostí, řekl kapitán Bouček a dodal: Pernatcova sluební cesta nám můe mnoho napovědět. Je zajímavé, e v tomto okamiku odchází ze scény Holub a nastupuje Pěnkala. Proč? Na to se musíme

podívat důkladně.

69

Abych se vrátil k osobě inenýra Karláčka,” začal znovu poručík Jílek. Tak jako v Toramexu Pernatec, tak i v Ocelexu Karláček obdrel zakázku od firmy Herkel.

Tedy prostřednictvím Fuchse. Není v tom na první pohled nic neobvyklého, ale má to

přece jen háček. Proti původní ceně povolil Karláček slevu ve výi 3 %,” dodal a čekal od Boučka dotaz, který se dostavil v otázce: Je to v rámci směrnic, nebo jsi zjistil něco mimořádného?” Jílek pokrčil rameny. Podle vyjádření soudruhů je to v sektoru obvyklé, e chtějí-li prodat ne zrovna atraktivní artikl, sáhne se v rámci únosnosti na cenu. Karláček to zdůvodnil svému vedoucímu i v cenovém oddělení, e se rybka nejprve musí chytit na malou návnadu a později to přinese velký uitek.”

Hmm, zajímavá teorie,” odvětil Bouček. Sleduj tuto teorii. Vyjádření Karláčka se mi zdá příli bombastické, ale budi. V podniku má spolehlivé soudruhy a na ně se můe vdycky obrátit o pomoc.”

K sakru,” ulevil si Jílek, ty zatracený léta nám zanechaly …” nedořekl.

Frantiku, rozčilování a na poslední místo. To bychom moc nepořídili.”

Jasný, soudruhu náčelníku, vdy to také tak beru.” Jílkovi vak nebylo jetě mnoho věcí jasných. Odkud se zná Fuchs s Holubem a proč ten nepravidelný styk? koda, e není moné dostat od náčelníka posilu v lidech.

****

Kdy druhý den večer zazvonil ve Fuchsově bytě domácí zvonek, věděl, kdo přichází.

Přátelsky uvítal Pěnkalu a vedl ho do obývacího pokoje. Ubezpečil ho, e káva bude

za malou chvíli a nalil do sklenek whisky. Viděl, e Pěnkala neví, jak by začal hovor.

Trochu nervózní, trochu roztěkaný. Vak on za chvíli roztaje, pomyslel si Fuchs. Zvedl skleničku k přípitku. Pěnkala jen nesměle usrkl.

Jen se nebojte, takové pití jetě nikomu neukodilo, vybízel Fuchs a začal běný

hovor. Jak slouí zdraví a co nového v podniku. Pěnkala se pomalu rozpovídal. Viděl

ve Fuchsovi typ vysoko postaveného mue a nechtěl se dopustit chyby jak ve

vyjadřování, tak v chování. Kdy vak upíjeli kávu, spadl vekerý ostych.

70

Dopili whisky a Fuchs nalil dalí dávku. Fuchs byl dobrý psycholog a věděl, co na

Pěnkalu zapůsobí.

Ze veho nejvíce mě zajímá, jak to vypadá s vaím synem. Často na vás myslím a

dovedu si představit, co asi proíváte začal váným hlasem. Pro Fuchse to byla

okrajová záleitost, ale byla cestou k cíli. Zdálo se mu, e se v Pěnkalových očích

zalesklo. Dobré znamení, e Fuchs zahrál na správnou strunu a Pěnkala bude

povolnějí a sdílnějí.

Nic není ztracené, pane Pěnkalo, utěoval Fuchs. Staly se jetě tragičtějí věci a dovedli jsme si s nimi poradit. Chápu vás jako otce, ale věřte, e vechno na konec dobře dopadne. Alespoň malý balzám pro začátek, myslel si Fuchs a ani netuil, jak

mnoho mu je Pěnkala za tato slova vděčen. Fuchs vak potřeboval rozehrát partii na

více polích, ne se soustředit jen na ojedinělého pěáka,

Řekněte mi, prosím, vechno, co bylo s vaím synem, vyzval Pěnkalu. Dověděl se,

e má jediného syna a jistě si dovede pan doktor představit, co to pro něho a

manelku znamená. Byl takový hodný a posluný. Poslouchal rodiče a nebyly s ním

nikdy ádné problémy. Fuchs Pěnkalu nepřeruoval a mlčky pokyvoval hlavou.

Počátkem září v roce 1968, pokračoval Pěnkala jsme ráno nalezli na stole lístek,

kde syn oznamuje e odchází na Západ.

Mluvte, prosím dál, vybídl ho Fuchs.

Dále nám napsal, e si se svým vzděláním určitě brzy najde dobře placené místo a

abychom o něho neměli strach. Brzy e se ozve. A to je vechno. Od té doby se

neozval.

Mládí chce stále vpřed a ví, zač má bojovat, utěoval Fuchs Pěnkalu. Jaké měl

vzdělání vá syn?

Dokončil gymnázium a chtěl jít studovat na vysokou kolu, odpověděl Pěnkala.

To se skutečně nemusíte o syna bát. U nás je pro vzdělané lidi dostatek míst a dobře placených. Viděl, jak se Pěnkalovi ulevilo a pokračoval. Přineste mi vechny doklady o vaem synovi. Bude nutná té fotografie. Pokusím se, pokud moje maličkost bude moci, abychom vám zjistili, co se s vaím synem stalo.

V Pěnkalových očích mohl vyčíst, e tímto okamikem si ho získal. Pěnkala srdečně

poděkoval a nevěděl, jak se panu doktorovi odvděčí.

71

To u nech na mně, pomyslel si Fuchs. Nalil dalí sklenku whisky s přáním, aby ve

dobře dopadlo a stočil řeč na obchodní stránku.

Během hodiny se Fuchs dozvěděl, kam a za jaké ceny vyváí Demachol. Pěnkala se

omlouval, e nemůe z hlavy určit přesné údaje, ale e v co nejkratí době bude pana doktora informovat. Fuchs mu nenápaditou formou zdůraznil, o co má hlavně zájem a naznačil, e by to nebylo zcela zadarmo. Pěnkala se trochu zachvěl při poadavku

Fuchse. Získat informace o novinkách, které se nabízejí do zahraničí, to nebude tak

snadné. V podniku je několik obchodních skupin a on ve svém postavení nemá tolik

moností, aby vyhověl tak náročnému přání. Nesměl vak dát svoje obavy najevo.

Ve hře je syn a sám sobě slíbil, e i za cenu značného risku pokusí se vyzískat co

nejvíce informací. Pokud se týká cenových dokumentací, věřil, e tady bude cesta

alespoň trochu schůdnějí. Přesto nemůe přijít před Fuchse s prázdnýma rukama.

Při odchodu ádal Fuchs znovu, aby při přítí návtěvě, a přinese osobní podklady,

nezapomněl na věci ohledně syna. To nemusel Pěnkalovi připomínat. Rozloučení bylo

více ne srdečné.

Po Pěnkalově odchodu zasedl Fuchs k psacímu stolu a začal připravovat dalí

obsáhlou zprávu pro centrálu BND. Dodatek byl napsán zvlá a týkal se jen Holuba.

Na Fuchsův pokyn se měla uskutečnit schůzka Holuba s Fáberovou. Sami, jen ve

dvou. Holub neměl příli chuti s ní vysedávat, nebyla jeho typem. Při poslední

návtěvě u Fuchse vak musel uznat, e pro dalí činnost bude nutné, aby se s ní

vdy za určitou dobu seel. Fuchs ji při prvním večírku rozpoznal, e na Fáberovou

bude mít daleko větí vliv Holub ne on. Získat spolupracovnici, která můe

zasahovat do přidělování bytů, není k zahození. Ba naopak. Taková osoba má jistě

dalí okruh známých a bezpochyby nikoli bezvýznamných. To znamená dalí

rozíření sítě. Musí čas od času také přinést Fáberové dárek, který bude jen

podpůrnou akcí v případě Holub a Fáberová. Nesmí se ten přísně vyhlíející finančník tvářit před slečnou tak uzavřeně. Nemusí mu zdůrazňovat, proč je tato známost”

důleitá. A ukáe, co umí a poradí si sám, a budou s Fáberovou o samotě. Fuchs se

na chvilku zamyslel. Co kdy Holub je skutečný herec a sehraje milostnou roli na

výbornou? Holub je vemi mastmi mazaný člověk a Fuchs se v něm sám těko vyzná.

72

Dnes večer, se sejdou a zítra se dozví, jaký byl závěr. Holub ho musí informovat a a se sejde s Fáberovou, dozví se i to, co mu Holub zamlčel. Bude si hrát před Fáberovou na patrona jejich lásky.

Večer zasedl Holub s Fáberovou v jedné z útulných vinárniček na Starém Městě. Hrál

nejen výborného společníka, ale při řeči naznačoval i něco víc ne přátelství.

Fáberová byla astná. Holub se jí líbil od prvního setkání a nyní ji těilo, e mu není lhostejná. Snad je o něco starí ne on, ale to přece vůbec nevadí. Vida, myslela si, jak lidé dovedou otevřít srdce, kdy sedí ve dvou. A tvářil se u Fuchse tak nevímavě.

Dovede dobře zakrývat svoje city před společností a to jí bylo sympa tické.

Z příjemných úvah ji vyruilo něné vyzvání k tanci. Malý parket, který byl několika páry zcela obsazen, dovril pro ni tak kouzelný večer. Tiskla se k Holubovi. Na oplátku ji hladil po vlasech. Série tang, kterou vykouzlili dva hudebníci, znamenala pro Fáberovou opojení. Přála si, aby nikdy neskončilo …

Holub mezitím vak v duchu proklínal Fuchse, který ho na blií seznámení s

Fáberovou zaměřil. Vůbec mu nebyla sympatická, její upřené pohledy tenkrát při

prvním večírku u Fuchse mu spíe vadily, ne aby vzbudily pocit uspokojení. Uznával

Fuchsovy důvody. Jene proč právě on má být tím muem, který jí bude dávat najevo

víc ne přátelství. Jetě těstí, e ve vinárně nebylo příli světla. Fáberová se oblékla jako osmnáctiletá studentka a ne jako zralá ena, která má jistě pár let přes třicítku.

Dovedl se vak ovládat přímo mistrně. Lichotky, které jí říkal, na ni působily. Zatím co on si přál, aby čas utíkal sprintérským tempem, Fáberová litovala kadé minuty, která ukrajovala čas z krásné pohody. Víno rozněcovalo její touhu.

Před vinárnou se ozval hluk. V přítí chvíli vniklo do místnosti několik mladíků a

houslista nedokončil svůj tah smyčcem po strunách.

Nechte toho mňoukání, vykřikl největí z mladíků, jemu texasky plandaly po zemi.

Nikdo z hostí nevěděl, co se děje. Kdo sem vpustil opilé výtrníky?Hurá, jde se na

věc, zvolali mladíci.

Kterýsi z nich vzal z jednoho stolu vinnou skleničku a udeřil s ní o parket. Rozlétla se na střepiny. Ostatní se hlučně smáli. Vrchní vyběhl do dveří volat Bezpečnost.

73

Tak poseroutkové, a u utíkáte, křikl vůdce party na své kumpány a místnost po

jejich odchodu ztichla. Sprosáci, ulevil si host od vedlejího stolu.

Fáberová si s lítostí uvědomila, e dnení večer končí úplně jinak, ne si

představovala. Pro Holuba znamenal nečekaný incident vysvobození. Rychle zaplatil

a doprovodil Fáberovou ke stanoviti taxíků. Hlasitě odsuzoval výtrníky, kteří jim

zkazili tak krásný večer, ale ubezpečil Fáberovou, e jejich setkání nebylo poslední.

****

Zprávy, které Fuchs zpracovával, nebyly zatím tak obsáhlé, jak by si éfové v

Mnichově přáli. Drel se pokynu majora Wernera, který chtěl jen konkrétní a kvalitní zprávy. Fuchs byl přesvědčen, e právě takové zprávy odesílá. Uvaoval, co se asi děje v centrále. Vysvětloval si to tím, e centrála dostává i z jiných míst zprávy, které jsou sice vyhovující, ale příli mnoho rozporné. Kadý chce být generálem a rozhodovat. Kdy v klidu rozvaoval, zdály se mu záměry Wernera jasné. Musí s

Pěnkalou jednat trochu ostřeji. Cítil se unaven a rozhodl se, e dnení večer povečeří v některé z útulných vinárniček na Starém Městě. Nebude nijak pospíchat. I já potřebuji trochu soukromí, uvaoval. Poslední dobou se mu začíná vyhýbat spánek.

Byl si vak sám sebou jist, e to určitě nejsou nervy. Zatím se nesetkal po dobu

působení v Praze s nejmením náznakem, e by budil podezření. To vak připočítal

vlastní obratnosti a chytrosti.

Ani se mu nechtělo opustit útulnou vinárnu. Pozoroval své okolí a sám sebe

přesvědčoval, e mu tento večer vyladil nervy do správné napjatosti.

Při cestě k domovu vybral pak z auta tajnou schránku.

Druhý den ho Fáberová volala, e by s ním chtěl mluvit doktor ák. To znamená, e

můe počítat se skladem jako s hotovou věcí. Fuchs zprávu přijal s netajeným

uspokojením.

Čekala ho také neméně důleitá schůzka s Pěnkalou. Jak daleko asi pokročil? Werner

nějak spěchá i na tuto věc, pomyslel si. Je to trochu i majorova osobní věc. Ovem

samotnému Fuchsovi napomůe splnit část záměrů.

Bude zcela kryt obchodní činností. Skládal pro majora návaznosti na připravované

akce a i kdy Pěnkala nebyl silným článkem řetězu, postačilo prozatím proniknutí do

Demacholu.

74

Druhý den ji po osmé hodině byl v Demacholu.

Do recepční místnosti přiel Pěnkala jetě s jedním muem. Na první pohled mu

Fuchs vyčetl na očích, e nemá poadované podklady. Nicméně zachoval klid a hovor

v němčině probíhal v informačním rázu. Pěnkala se snail očima dát najevo, e by s

Fuchsem rád mluvil. Fuchs se po půlhodině rozloučil s poznámkou, e odchází domů.

Snad to pochopí, myslel si. Pěnkala pochopil.

Během hodiny byl u Fuchse v bytě a jen těko ze sebe dostával, e zatím nemohl

splnit slib.

Nikdo nechce nic říci. Hovornost a sdílnost se u některých lidí vytratila,” omlouval se, ale hned dodal: Nemějte obavy, pane doktore, určitě to opatřím.”

Fuchs musel sehrát člověka, chápajícího těkosti těchto slueb a klidně řekl:

Nepospíchejte, času je dost. Ozvu se sám. Abych nezapomněl, máte pro mě věci o

vaem synovi?

Nejraději by Pěnkalu vyhodil ze dveří, ale zkuenost přikazovala i v době neúspěchu

udret přívětivou atmosféru, Pěnkala sáhl do náprsní taky a chvatně podával obálku.

Je tam vechno, pane doktore. Přiloili jsme s manelkou i fotografii, jak jste si přál U nyní vám tisíckrát děkuji za vai pomoc, chrlil ze sebe. Jetě nemáte za co, pane Pěnkala, ale doufám, e vechno bude v pořádku. Nezapomeňte ani vy na moji prosbu.

Spolehněte se. A teď u musím běet zpátky. Řekl jsem v podniku, e jdu na bytový

úřad a nechci, aby na mě ádali potvrzení, kdybych to přetáhl přes dvě hodiny.

Fuchs byl rád, kdy za Pěnkalou zapadly dveře. Do obálky s dokumenty se ani

nepodíval a schoval ji v sekretáři. Nic neměnilo jeho vnitřní rozhodnutí, e je mu

úplně jedno, kde se Pěnkalův syn pohybuje. Takové fingované hledání vydrí po celé

měsíce a bude dávat alespoň naději. A ta, jak se říkává, umírá naposled. S tím na

Pěnkalu vystačí tak dlouho, jak bude potřebovat a v případě nutnosti si vymyslí

nějakou legendu pro uklidnění manelů. Hlavně, aby Pěnkala vykonal svoji věc

důkladně a brzy. Celou otázku vysvětlí Wernerovi. Má jí svůj záměr a snad…

76

****

Jeho příjezd do Mnichova byl ji netrpělivě očekáván. Major Werner ho okamitě

pozval k sobě do úřadovny. Příli se nezdroval přivítacími frázemi. Přeel rovnou k věci. Herr Fuchs, mám od vás situační zprávy, ale osobní zpravodajství má svůj význam. Fuchs se domníval, e jeho obsáhlé zprávy jsou dostatečně vyčerpávající, a

tak doplňoval hláení jen okrajovými záleitostmi, které Werner poslouchal s velkým

zaujetím. Fuchs se snail mluvit věcně, ale kadý detailní úsek přece jenom roz vinul do ířky. Uváděl i podrobné zprávy z hovorů z jednotlivých setkání. Z toho, jak informoval majora, musel jeho protějek nabýt přesvědčení, e Fuchs nesedí v Praze

nadarmo, e jeho pobyt a výdaje nejsou vyhozenými investicemi. Aby zpráva

nevypadala neobjektivně, přiznal i malé neúspěchy.

Například kdy se zmiňoval o Pěnkalovi z Demacholu. Taktním způsobem vak

naznačil, e úspěné započetí akce je otázkou několika dní. Vnitřně vak o tom nebyl tak pevně přesvědčen.

Postrádám stále plynulou zprávu o výrobních závodech, začal Werner, a to je přece

jeden z hlavních článků, kam máte zaměřit svou pozornost. Povedlo se jim nejen

udret, ale i zvýit výrobu. A my musíme vědět, co je toho příčinou. Lidé, stroje nebo cokoliv jiného? Musíme vak vidět i to, kde jsou slabá místa. Tuto věc zpracovávejte důkladně. Bude konfrontována s dalími podklady, které jsou ji k dispozici.

Fuchs si pomyslel, e jeho éf snad ije mimo tuto planetu. Na vechno je sám a

major zcela přehlédl právě informaci o výrobních závodech, kterou vypracoval

Karláček. Nebylo to nic významného, ale i dílčí poznatek je důleitý, Fuchs se pokusil o malý odpor.

Pane majore, nejde vechno tak hladce, jak jsou třeba o tom přesvědčeny jiné

instituce. Nutno brát v úvahu, e na jednu osobu nejsou výsledky tak slabé.

Major mu skočil do řeči: Vy přece nejste v Praze sám. Máte k dispozici nejen nae

spolupracovníky, ale i okruh vaich pomocníků představuje velkou sílu. Znát monosti výrobních závodů, to je přímá souvislost se zahraničním obchodem. A tady musíme najít slabý článek, lépe řečeno metody, která místa jsou zranitelná.

Doktor poslouchal majora a byl z těch řečí trochu zatrpklý.

77

il přece za první republiky skoro dvacet let v Československu a troufá si tvrdit, e zná dobře mentalitu tohoto lidu. Není masových skupin takových áků a jemu podobných. Tohle uniká éfům z centrály.

O čem přemýlíte?” vytrhl Fuchse z mylenek Werner a pokračoval, ani by nechal Fuchse odpovědět: Zaměřte se na tento úkol a očekávám v nejblií době konkrétní informace.” Fuchs pokýval hlavou na souhlas a v hlavě mu probíhaly chmurné

mylenky. Major se dále rozhovořil o jednotlivých osobách, tak, jak mu je Fuchs

vylíčil. Doporučoval, jak ke kadému přistupovat. Největí anci na úspěch viděl tak jako Fuchs u Karláčka. Ostatní samozřejmě také vyuívat a dále jako dosud od nich získávat zprávy veho druhu. Pochválil Fuchse za iniciativu při získávání skladu i za taktický tah pouít Holuba, aby se více sblíil s Fáberovou. áka ponechal zatím v záloze. Pokud jde o Pěnkalova syna, je třeba vyuít kadé informace. S tím si Fuchs

poradí sám. Bylo by vak nutné, aby nějakou konkrétní zprávu co nejdříve Pěnkalovi

poskytl. Jak a jakým způsobem, v tom má Fuchs bohaté zkuenosti. Pěnkalu je třeba

povaovat za první důleitou příčku v Demacholu. O Pernatce se postarají, ve je u

firmy zařízeno. Udrovat i nadále přátelské styky s jeho rodinou. Dále sdělil Fuchsovi, e během 12 měsíců budou hotovy podklady pro Ocelex a je u nyní třeba za celou věcí jít s větí razantostí. Fuchsovi bylo ihned od počátku jasné, e zájem majora i o Demachol není náhodný. Proslýchá se, e Wernerova manelka pochází z kruhů, které mají silný vliv na chemický průmysl v NSR.

Z majora jako by spadla únava a nervozita, jakmile se dostal k věcem, které spadal y do kompetence třetího odboru.

Po odchodu od majora Wernera bylo Fuchsovi jasné, e se práce v Praze

zkomplikuje. Nebyl si jist, zda vechno zvládne sám.

****

Kdy se doktor Viktor Fuchs vrátil do Prahy, přitáhl otěe svým pomocníkům. Začal

přesně podle Wernerových pokynů postupovat rozváně a obezřetně, ale nikoliv

pomalu. Projednal se ákem spojení s moravským výrobním závodem.

78

A doktor mu přislíbil, e ho můe napojit i na podnik v Krunohoří, kde má známé.

Tento závod také dodává svoje výrobky na vývoz přes Ocelex. Svůj příslib splnil.

Uskutečnila se schůzka obou vedoucích odbytových odborů a zcela jasně bylo

přislíbeno, e v případě objednávky bude obchodní záleitost pro NSR vyřízena

přednostně. Výdaje na tuto schůzku nebyly nijak nákladné. Fuchs zaplatil oběma

cestu, ačkoliv si ji účtovali v závodě jako cestu sluební a kadému vtiskl do aktovky po jedné láhvi whisky. Avak slibů rozdal mnohem více. Pro případ, e se věc bude brzy realizovat. Odbytář z moravského závodu měl jen obavy, aby nezasáhl někdo

shora a nezměnil jeho předběnou domluvu. V téme smyslu hovořil i vedoucí odbytu

ze závodu v Krunohoří. Fuchs je ujistil, e objednávka bude tak lákavá, a pokud jde o finanční objem natolik slibná, e jen těko by se nael někdo, kdo by chtěl zasáhnout a vytvářet problémy. Za námahu a pochopení se samozřejmě pokud jde o

Fuchse, nezapomene ani na vedoucí odbytu obou závodů. Takové zdůvodnění se

oběma líbilo. ák při jednání podporoval svými stanovisky to, co říkal Fuchs. Byl si vědom, e ani on nevyjde naprázdno. Fuchs byl navíc spokojen, jetě i proto, e oba vedoucí odbytu mu v rozhovoru řekli leccos o výrobě a vůbec o tom, na co se

nenápadně zeptal. Ve své zprávě do Mnichova neopomněl uvést i situační zprávu z

obou závodů.

Po návratu pozval mezi prvními nedočkavého Pěnkalu Věřte mi, mnoho času jsem

obětoval, abych mohl něco uitečného učinit pro vaeho syna. Kdy Fuchs něco slíbí,

tak to také splní. Bylo by správné, aby i ostatní plnili své sliby.”

Tisíceré díky, pane doktore, já věděl, e nezapomenete,” skočil mu do řeči Pěnkala.

Fuchs pokračoval: Dovedete si představit, co to bude stát času a peněz?”

Pěnkala pobledl ve tváři. Fuchs to zpozoroval a tuil, co se odehrává v otcově nitru.

Viděl, e rozehrál partii tak, jak potřeboval. Proto okamitě Pěnkalu uklidnil.

To se samozřejmě netýká vás. Nebudeme přece chtít vydělávat tam, kde se jedná o

pomoc příteli  Slovo příteli řekl hlasitěji, aby si Pěnkala uvědomil, e oplátka bude nutná, i kdy v jiné formě.

Musíme mít trochu trpělivosti,” pokračoval Fuchs, nebo to není vůbec jednoduché.

79

Do NSR přeběhlo od vás mnoho lidí a jsou roztroueni po celém území. My vak

máme důslednou kontrolu a buďte ujitěn, e se velice brzy najde i vá syn. Těím

se, a vám budu moci sdělit vechny podrobnosti a radovat se s vámi, dodal účastně.

Pěnkala znovu poděkoval.

Jistě i vy jste nezapomněl, ledabyle prohodil Fuchs.

Určitě ne, ale mějte jetě pár dní strpení. Scházejí mi jen některé maličkosti a budete mít úplný přehled. Pro obchod já udělám vechno na světě.” Byl si vědom, e podklady, které shromaďuje pro Fuchse, nejsou u jen obchodní záleitostí. Utěoval se tím, e by se Fuchs stejně dověděl od jiného to, co mu předá sám a jedná se přece o syna. Tady nemůe zaváhat. Měl pro Fuchse jetě jednu příznivou zprávu. Oznámil mu, e mluvil s ředitelem obchodní skupiny a ten by rád Fuchse poznal a navázal s

ním obchodní spojení. Takové seznámeni s ředitelem můe pro celou záleitost něco

přinést, konstatoval v duchu Fuchs a nahlas pochválil Pěnkalu.

Soudruh, pardon, pan ředitel mi naznačil, e bude-li obchod zajímavý, svěřil by

mému referátu dalí řízení, pronesl Pěnkala nesměle.

To by bylo přímo skvělé, zajásal Fuchs, pak bychom se mohli pustit i do

rozsáhlejích obchodních transakcí. Vy jste člověk bystrý a s takovými jde ve chno

rychle kupředu.

Na Pěnkalovi bylo vidět, e lichotka přila včas a má správného adresáta. Po

Pěnkalově odchodu se Fuchs jen zběně podíval do sekretáře,

zdali tam jsou podklady ve věci Pěnkalova syna, které převzal před odjezdem do

Mnichova. Necháme je tu jetě nějaký čas uleet, uvaoval v duchu, a přijde

vhodný okamik, tak jich pouijeme.

Za několik dní se Fuchs seznámil s ředitelem obchodní skupiny Demacholu Kačkou.

Na první pohled ho otypoval jako člověka, s kterým se dá jednat . Jeho dojem se

potvrdil. Pří loučení Kačka Fuchse ujistil, e uskuteční-li se obchod v rozsahu, který Fuchs naznačuje, bude Pěnkala pověřen, aby věc dotáhl a do konce, jak pan doktor navrhuje. Současně se zmínil, e Fuchsova obchodní návtěva u něho nebyla jistě

poslední. V to doufal Fuchs také a ji přemýlel, jakou pozorností” by udrel trvalý zájem ředitele Kačky.

80

****

Podle Fuchsova přání se Holub scházel jedenkrát týdně s Fáberovou, aby v zájmu

věci udrel dobrý kontakt, ale vyuíval schůzek pro dalí získávání zpráv. Kdy pak

o nich referoval, nabyl Fuchs dojmu, e mu neříká vechno a nechává si leccos pro

sebe, co pak pravděpodobně zpracovává sám. Holub neustále naznačoval Fuchsovi,

e schůzky s Fáberovou bere jako nutné zlo a bude rád, a vechno skončí. Fuchs se

vak poslední dobou nemohl ubránit mylence, e se mezi dvojicí vytvořil poněkud

jiný vztah, neli bylo zamýleno. Holub nezdůrazňoval u tak okázale odpor, kdy se

měl sejít s Fáberovou. Fuchsovi přibyla dalí starost. Bylo by nepříjemné, aby se tito

milenci” stali skutečnými milenci. Ohrozilo by to pečlivě vybudovanou sí. Rozhodl se, e vyčká jetě nějaký čas a pak uvidí, jak postupovat dál. Bude-li zapotřebí, vyádá si pokyn od Wernera. I tady musel být opatrný, nebo neznal skutečný vztah

mezi Wernerem a Holubem. Nicméně byl na Holuba rozezlen. Kolikrát on sám mohl

navázat známosti s enami, které krásou a půvabem byly přitalivé pro kadého

mue. Nikdy tak v zájmu věci neučinil. Jen dvakráte dostal podobný pokyn jako Holub

a udrel své city na uzdě. Přitom byl v té době také mladý, nebo alespoň mladí.

Povaoval se i nyní za mue, který by svým vystupováním získal náklonnost en.

Holuba povaoval za tvrdého mue, který se nenechá lehko vyvést z namířené cesty.

Proč by to učinil právě u Fáberové, která není ádná krasavice a v zaměstnání u

nezastává vedoucí místo? e by v tom bylo jetě něco jiného?

****

Poručík Jílek veel ve styk se soudruhy těch podniků zahraničního obchodu, kam

natahoval sítě i Fuchs. Dozvěděl se mnoho zajímavých věcí, které skládal do přesné

mozaiky. Ačkoliv bylo zřejmé, e Fuchs se nezabývá jen obchodní” činností, nebylo stále dostatek pádných důkazů. Kdy poručík přiel na pravidelnou poradu k Boučkovi, mohl ji podat ucelenějí zprávu.

Zajímavé zjitění, soudruhu náčelníku,” začal Jílek. Vypadá to, e vzplála velká láska mezi Holubem a Fáberovou. Pravidelně kadý týden se stýkají ve vinárně Zlatá číe” na Starém Městě.

81

Zatím lze těko posoudit, je li to z Holubovy strany hra, nebo něco jiného. Faktem

zůstává, e Fáberová si počíná jako nezkuená dívenka.”

Bouček ho přeruil: No, a co z toho vyplývá?”

Jílek pokrčil rameny: Zatím nevím, ale to přece není normální. Kdy srovnáte oba

typy, pak mi tady něco nehraje.”

Zná přísloví, e láska kvete v kadém věku?” opáčil otázkou kapitán

To znám, ale tahle láska se na to nehodí To nám jetě scházelo,” ulevil si Jíl ek.

Správně, Frantiku, to nám jetě scházelo Není to jedna z cest, jak poznat blí pana doktora?” otázal sa Bouček.

To není vechno, soudruhu náčelníku, do hry se zamíchaly dalí osoby.”

Taky dobře,” konstatoval kapitán.

Já vím, ale jak to vechno stačit?” zeptal se realisticky Jílek.

To Bouček věděl lidí málo, ůkolů jetě víc ne dost. Avak tenhle případ je zvlá

důleitý. Na přímou otázku neodpověděl. Co by mu mohl slibovat? Tým, který má

Jílek k dispozici, musí zatím stačit. Nemůeme mu pomoci ani jedním člověkem.

Kdy Jílek nedostal na svoji otázku odpověď, pokračoval: Pan doktor se zařizuje

velkoryse. Dokonce sehnal i sklad. Čím ho naplní, to bych sám rád věděl,

Frantiku,” začal kapitán, já vím, e toho má v poslední době skutečně hodně, ale neopakuj stále záhady a překvapení. V naí brani jsou tyto pojmy trochu zastaralé, nemyslí?”

Tak jsem zase dostal trochu kolení, pomyslel si Jílek, ale takhle jsem to přeci

nemyslel. Poznal vak, jak to Bouček myslí. Vdy spolu pracovali pěkných pár let.

Vzal proto výtku jako přátelské gesto. Měl toho víc na srdci a nechtěl zase příli

dlouho náčelníka zdrovat, Dozvěděl jsem se zajímavé věci v Demacholu. Fuchs

navtívil podnik, ale objednávku zatím nepodepsal. Překvapující je, e se Pěnkala

snaí obstarat podklady, které nespadají do jeho obchodního referátu. Formou sice

slunou, ale přesto vzbuzující pozornost. Shání cenové podklady z jiných obchodních

referátů Zajímá se o teritoria jak vývozní, tak dovozní. Oukává i situaci v nových

výrobcích.

82

Ve nasvědčuje tomu, e získané podklady předá Fuchsovi Asi za protislubu 

Vidím, e jsi u zachytil mnoho nitek a začíná je splétat dohromady. Nejsem vak

přesvědčen, e máme v ruce tu rozhodující nit, řekl Bouček.

Ani já o tom nejsem přesvědčen, i kdy u víme mnoho. Alespoň pokud se týká

spojeni lidí, lépe řečeno určitých návazností.

Co z toho zatím vyvozuje? otázal se kapitán.

Poručík chvíli přemýlel a pak odpověděl. Řekl bych, e hlavním koordinátorem je

doktor ák. Vechny akce tomu nasvědčují.

A co Holub a velká láska Fáberová? zeptal se náčelník.

To nevypadá na přímou souvislost, jde o druhou nit, kterou se snaíme vyhmátnout,

řekl poručík.

Těch nitek je určitě víc, podotkl Bouček. Kdo dodává informace závaného rázu

Fuchsovi? Kdo časuje vhodnou dobu pro odeslání? Kdo je ten neznámý, nebo jde o

skupinu?

Poručík nemohl v tuto chvíli dát náčelníkovi uspokojivou odpověď Pracoval se svým

týmem důkladně a postupoval krok za krokem. Věděl dobře, e čas neúprosně běí,

ale nechtěl se dopustit chyby. Kapitán ho ji posledně upozornil, e celá akce je kryta v Mnichově staronovým názvem Lika.

****

Během krátké doby se podařilo Fuchsovi naplnit” sklad na okraji Prahy. Byl spokojen, e mu zboí celkem bez obtíí prolo přes hranici. Celní přechody se v ČSSR

zpřísnily a tak zvané vzorky obchodního zboí byly pečlivě zkoumány. Praský sklad

znamenal pro Fuchse vechno jiné ne skutečné uskladnění zboí. Do skladu dal

převézt tři soustruhy jako vzorky, avak bez valné ceny. Něčím se musel skladový

prostor naplnit.

I tak se tyto tři malé stroje ztrácely v nevelké hale. Nepočítalo se, e by se vůbec mohly prodat, nebo dokonce je předvádět zájemcům.

Soustruhy byly pouze vyletěny a dostaly nový kabát. I expertům bylo dobře známo,

e v Československu má tradiční výroba těchto strojů vysokou úroveň. Sklad získaný

Fuchsem musel mít svoje legální oprávnění a to se povaovalo za dostatečné.

83

Hlavně vak Fuchs deponoval ve zmíněném objektu 20 kartónů whisky, 5 beden

cigaret, 5 tranzistorových rádií, a 2 velké bedny suvenýrů. To představovalo hlavní, ale nikoli nejlevnějí náplň tak zvaného obchodního skladu. Fuchs tady potřeboval skladníka. Aby i platovým výkazem zakryl vekeré pochybnosti, e sklad je nevyuít.

Karláčkova manelka se stala zaměstnankyní firmy Herkel s tím, e celá její činnost

bude soustředěna v dohledu na sklad, aby nebyl vykraden. ádný pravidelný příjem,

ádné vydání. Jen na Fuchsovu výzvu odemkla, aby si mohl éf udělat potřebnou

zásobu ve svém bytě pro návtěvníky. To znamenalo sáhnout do beden a whisky,

cigarety i dalí obchodní” artikl nejen čerpat, ale i doplňovat. Ačkoliv zásoby pro po -

hotění a dárky byly svým rozsahem spíe pro nákupní středisko neli pro soukromou

osobu, rozhodl se Fuchs, e při výdeji bude postupovat střízlivěji. Přesvědčil se, e některým lidem stačí nabídnout cigaretu nebo sklenku whisky a jejich povídavost nezná mezí. Bylo by ovem příli nápadné, aby on, jako zástupce firmy Her kel za

delí dobu neuskutečnil ádný pořádný obchod. Mohlo by to vzbudit podezření, a to v

současné době nebylo ádoucí. To, co si mohli dovolit jetě v roce 1968, zmizelo do

nenávratna.

****

V měsíci květnu odejel Fuchs do Mnichova. Teprve nyní si pořádně uvědomil, e

neměl několik let dovolenou. Na dotaz, zda by si mohl vzít alespoň 14 dní, dostal, od Wernera zápornou odpověď. Za současné situace je třeba, aby se Fuchs nevzdaloval z Prahy. Jeho zpravodajská činnost nesmí být přeruena. Stále se něco děje. Holub,

Karláček i dalí spolupracovníci nemohou polevit v aktivitě, naopak je třeba vytypovat nové informátory. Major Werner zdůraznil, e centrála ádá stále častějí, hlubí a obsáhlejí informace. Přitom si Fuchs nemůe dovolit, aby zanedbal obchodní

povinnosti, které jsou jeho hlavní krycí činností. Je třeba zintenzivnit styk s

Toramexem, Ocelexem i Demacholem. Podklady od Pěnkaly, ale i dalí ústní

informace z ostatních podniků, kam, za jakou cenu a kolik se čeho vyváí a dováí,

byly pro centrálu velmi cenné. Jistě jich vyuijí i nae hospodářské organizace,”

poznamenal Werner.

84

Den předtím, ne odejel z Mnichova, dostal od Wernera za úkol připravit přehled

činnosti za poslední období, i kdy v hlavních směrech byl major předtím dostatečně

informován. Po celý den pracoval na rekapitulaci vech hlavních návtěv a výsledků,

je z nich vyplynuly.

Pernatec se vrátil ze sluební cesty přímo naden. Fuchs musel vyslechnout jeho

povídání, ačkoliv celou návtěvu, naaranování a podrobný průběh zařídil sám.

Pernatec hovořil o obchodním jednání v superlativech. O jednom vak pomlčel. O

dárku, který přijal od disponenta firmy Herkel. Fuchs odpustil Pernatcovi toto

tajemství, nebo znal jeho lačnost po darech jakéhokoli druhu.

S Pěnkalou bylo shledání obtínějí. Musel být opatrný na kadé slovo. Slíbil mu

zprávy o synovi. Fuchs odhadl tohoto partnera celkem správně. Je ochoten

spolupracovat, zajiovat obchodní úkoly a předávat slíbené podklady předevím v

domnění, e si nějak dopomůe ke kontaktu se ztraceným synem. To byl pro Fuchse

pevný záchytný bod.

Proto Fuchs před odjezdem z Mnichova poádal Wernera, aby prostřednictvím

policejních orgánů v NSR zjistil, co je s Pěnkalovým synem, zda vůbec ije na území

Spolkové republiky. Werner ihned postřehl, jakou cenu má kadá informace o

Pěnkalově synovi pro dalí Fuchsovy záměry. Fuchs byl překvapen a ne zrovna

příjemně, kdy u za tři dny po návratu do Prahy dostal ádanou zprávu, kterou nalezl jako obvykle ve schránce pod volantem. Dlouho nad textem zprávy uvaoval a odkládal hovor s Pěnkalou. To, co se dočetl, nebylo lehké k vysvětlování. Závěr

zprávy naznačil, e dalí hru si musí Fuchs zvolit sám. Hezká rada, ulevil si v duchu.

Vyhnutí vak nebylo a tak si dal schůzku s Pěnkalou hned na druhý den.

Konečně vám mohu podat zprávu o vaem synovi, začal s úsměvem.

Pěnkalovi ztuhly tváře a oči upřel na Fuchse v naději, e to, co uslyí, budou dobré zprávy.

Nemusíte mít o syna obav. Vechno bude v pořádku. Abychom si snad nejprve

připili, co říkáte?” dodal Fuchs vesele a nalil dvě sklenky whisky. Zvedl sklenku a němým pokynem vyzval Pěnkalu k přípitku. Pěnkala opětoval kadý pohyb mechanicky. Napětí bylo příli veliké. To pocítil i Fuchs, a proto rychle začal hovořit.

85

Díky naim bezpečnostním orgánům se konečně podařilo zjistit to, co jsem slíbil. Vá syn byl zaměstnán jako pomocný dělník u hamburské firmy ,Intersea která se zabývá kontejnerovou přepravou na zaoceánských lodích …

Pěnkalovi se roztřásly ruce. Těce ze sebe dostal: Jak to e byl? On u tam není

zaměstnán?

Fuchs se zasmál. Znáte přece ty mladé lidi. Dobrodruství, romantika, volání dálek …

a kapsa prázdná. Chtěl se jetě s několika mladíky, taky emigranty, dostat načerno na loď. Měli namířeno do Kanady. Jene nae přístavní policie je důkladná, nezná v těchto věcech legraci, řekl Fuchs a znovu se zasmál.

Pěnkala se pokusil také o úsměv, ale svíravý pocit na prsou mu to nedovolil. P ane

doktore, co je s naím Oldou? U půl roku nenapsal…”

Fuchs naléval druhou sklenku. Ale pane Pěnkalo, co jsem vám řekl? e bude zase

vechno v pořádku. Uvidíte, dočkáte se. Hlavu vzhůru, vá synátor bude dva roky

ít… na nae státní útraty.,., zkrátka, je v arestě.

Pěnkala se téměř zhroutil.

Nebojte se o syna, pane Pěnkalo. Zařídíme advokáta a najdeme cestu, jak vaeho

syna dostat ven dřív, ne si zvykne na pruhované aty.

Pěnkala se vzpamatoval ze oku. Alespoň, kdyby nám mohl napsat pár řádků, jestli

něco nepotřebuje .. Zařídíme i to, aby napsal. Jeďte klidně domů. Kdy Fuchs

osaměl, pocítil úlevu.

Má to za sebou a nemusí si dalí dobu zatěovat mylenky na toto téma. Před očima

se mu znovu vybavila zpráva od Wernera. Sděloval, e se parta čtyř mladých muů,

emigrantů z Československa, mezí nimi i Pěnkala junior, pokusila vyloupit pokladnu

jistého zábavního podniku ve čtvrti Reeperbahn.

Byli vak vyrueni. Jeden z těchto mladíků měl revolver a při útěku postřelil policistu, který je pronásledoval.

Soud se s provinilci příli nemazlil. Pěnkalův syn bude dva roky přemýlet v zemské

věznici, co se vlastně v jeho začínajícím ivotě odehrálo. Stručný majorův doslov

zněl, e zatím musí pro Pěnkalu starího postačit upravená informace a do budoucna

příslib právní intervence, ovem za příslunou protislubu.

****

86

Poručík Jílek nezahálel. Určil úkoly pro svůj tým tak, aby mohl předstoupit před

náčelníka s konkrétními výsledky. Osobu Holuba, která byla stále zahalena do mnoha

neznámých, si v tuto chvíli ponechal pro vlastní proetření. Potřeboval vak

spolupráci se zodpovědným pracovníkem podniku, kde byl Holub zaměstnán. Obrátil

se na vedoucího kádrového odboru Valouka.

Jedná se mi o informaci. Proto jsem se obrátil na tebe a zůstane to jen mezi námi,”

začal úvodem a Valouek přikývl, e to také tak chápe. Je společným zájmem

napomáhat slokám, které bdí nad bezpečností tohoto státu. Samozřejmě, s oudruhu

poručíku. Co bys potřeboval vědět,” opáčil otázkou. Co bys mi mohl říci o vaem zaměstnanci inenýru Holubovi,” zeptal se Jílek.

Při Holubově jméně povytáhl Valouek obočí. Je překvapen, nebo tuto otázku

očekával, myslel si Jílek. Počkej, přečtu ti nejdříve závěr hodnocení jeho

nadřízeného,” začal Valouek a pokračoval: Pilný, svědomitý, zkrátka samá chvála.

Mohl by dělat podle toho téměř náměstka ministra.”

Jak tomu mám rozumět?” tázal se poručík.

To ví, Holubův nadřízený, doktor Krákora, je mistrem na sestavování komplexních

hodnocení. Leckdy si člověk myslí, e jsou u něho v oddělení snad nejkvalitnějí

odborníci z celé republiky. Hovořil jsem s ním často na téma kritičtějího pohledu, ale on tvrdí, e jeho lidé jsou skutečně výborní a pokud mají nedostatky a chyby, jsou takového druhu, jaké má téměř kadý člověk a které dle jeho názoru by se neměly

uvádět do hodnocení.”

Zajímavé,” pomyslel si Jílek a nahlas se zeptal: Nedělá to doktor Krákora jen proto, aby měl tak zvaný klid? Nebo aby vypadal před podřízenými jako hodný éf?!”

Něco na tom je. Při sebemením konfliktu se okamitě odvolává na slabé srdce a

labilitu nervů. Jeho stanoviskem je, e lidé jsou dospělí a vědí sami, co je jejich

povinností, odpověděl Valouek. A on sám?” zeptal se Jílek.

Snaí se. V peněnictví pracuje ji přes třicet let a je skutečným odborníkem. Snad ta jeho měkkost vyplývá i z toho, e mu zbývá pět let do důchodu a snaí se s kadým vyjít. Kdy dostane nějaký úkol od společenských organizací, pak nezapomene vdy zdůraznit, e ač má slabé srdce, úkol splní.”

87

Dobře. Vrame se k Holubovi. Jak se na něho dívá ty nebo závodní sloky ?

Valouek se na chvíli zamyslil, ne odpověděl. Jeho pracovní hodnocení u zná.

Jak se říká, papír snese vechno. Já osobně nemám k jeho osobě nic závaného.

Zdá se mi vak, e je příli uzavřený. Já vím, e tohle není ádná chyba, ale něco mi na tom vadí. Člověk, který vystudoval inenýra a má jistě potřebný rozhled, stojí stále v ústraní. Ke svým spolupracovníkům není příli sdílný a oni si to vysvětlují po svém.

Svobodný, nabručený mládenec. Ačkoliv se zúčastňuje vech akcí, které pořádáme,

neuslyí od něho vlastní názor. Řekl bych, takový zádumčivý. Kolikrát si myslím, e snad v ivotě dostal pořádný kopanec, který ho jetě bolí. Ale kdo z nás nedostal pořádnou ránu a ne jednu?

Mohl bys mi říct, co vlastně uvádí ve svém ivotopisu? Tam bude třeba zmínka o

nějaké příhodě, která je příčinou jeho zatrpklosti, řekl Jílek.

Nic takového tam není. Znám jeho materiály. Tím víc mě překvapuje jeho odtrenost

od lidí. Snad je to povahový rys,” odpověděl Valouek a usmál se: Ví, soudruhu poručíku, na co jsem si vzpomněl, kdy jsem hovořil o té zádumčivosti? Poručík se na něho upřeně zahleděl a Valouek pokračoval: On pochází z jiního kouta Čech a

přece se říká, e ten kraj rybníků je zádumčivý, e?” Jílek se rovně usmál a poádal, zda by přece jen nemohl vědět něco víc. Mohu ti ukázat jeho ivotopis, ale znám jej téměř nazpamě. Pochází ze zemědělské rodiny.

Otec měl malé hospodářství v obci Rohatec a kluka poslal studovat do Prahy. Otec

zemřel, kdy kluk studoval a matka se odstěhovala někam na Moravu ke svým

příbuzným. Stačí, nebo se chce podívat?”

Řekni mi alespoň něco bliího o Holubových rodičích.”

Během pár minut bude mít jeho spis,” řekl Valouek a dodal: To jsem pěkný

hostitel,” a ani se Jílka zeptal, objednal černou kávu.

****

Fuchs cítil únavu. A měl zlost kvůli dovolené. Dva týdny by určitě neohrozily plnění

úkolů a on si mohl ve své víle u Vídně trochu odpočinout.

88

Věděl, e v Praze nesedí sám. e by centrála vyslala jenom jeho, to se ve

zpravodajské činnosti jetě nestalo. Doufal, e si aspoň koncem roku bude moci

dopřát zimního oddychu v bavorských Alpách, nebo v Tyrolích. Člověk potřebuje

načerpat nové síly. A upevnit nervy. Při vstupu do majorovy kanceláře pozoroval na

Wernerovi určitou změnu. Buď byl povýen, nebo se stalo něco mimořádného,

usuzoval Fuchs. Při dřívějích setkáních přecházel Werner po uvítání ke konkrétním

věcem, ale nyní ji více ne půl hodiny se Fuchse téměř otcovsky vyptává na zdraví,

na počasí a dokonce jaká je móda a co nového v Praze. Jsem rád, kdy slyím vae

osobní vyprávění ne písemné informace. A u vůbec by se mi nelíbilo, kdybych vá

hlas slyel ze soudní síně, řekl Werner a sám se svému vtipu zasmál. Fuchsovi

nebylo při těchto slovech příli do smíchu, ale usmál se, aby ocenil éfovu vtipnost.

Wernerova veselá nálada nepramenila pouze s uspokojení nad výsledky jím řízeného

odboru. Důvod byl jetě jinde. Manelka se netají tím, e chemický kombinát její

rodiny získal nemálo tím, e Werner je pracovníkem zpravodajské sluby. A major jí

slíbil, e se věc v Praze blíí k zdárnému závěru. Werner neměl v ekonomické sféře

rozehránu partii jen v Praze, i kdy jeho hlavním úkolem byly akce jiného rázu.Jen

kdyby měl tukových Fuchsů více. Bohuel, příli často musel odepisovat ivý inventář ze své kartotéky. Není zdrávo, je-li agent příli často a dlouho v jedné zemi. Nejenom e tam můe upadnout do podezření, ale čas sám vykonává své dílo. I nejlepí lidé se nevyvarují ochabnutí. Fuchs není z nejmladích a jak dlouho mu vydrí nervy? Je třeba ho teď uklidnit a přimět k tomu, aby akci Líka dohrál do konce.

Fuchs vzal s uspokojením na vědomí, e dovolená ukončení jeho pobytu v Praze se

rýsují v nejblií době jako zcela konkrétní budoucnost, je vak třeba urychlit akci ve věci investičního celku. Odjíděl z Mnichova v naději, e to je ne-li poslední, tedy jedna z posledních cest do Prahy.

Kdy konečně dostal přes Holuba potřebné podklady, seděl dlouho do noci. Nebyl

odborníkem na projektové věci, ale Mnichov mu vyel vstříc. Dostal seznam veho, co

má být zakoupeno a vyvezeno do NSR. S Karláčkem bude jednat jen o dodacích

termínech a cenách.

89

Příkaz v této záleitosti byl jasný. Do měsíce podat ucelenou zprávu.

****

Karláčka si Fuchs zajistil na celý večer. Tady musel Fuchs sehrát roli seriózního

obchodníka. ádat konkrétní nabídky, o kterých se pak bude vzájemně hovořit.

Karláček ji bude vědět, co to znamená. Po přivítání ne ztrácel čas zbytečnými

frázemi. Pane inenýre, vy asi tuíte, oč běí. Konečně mám podklady, kde se můe

projevit nae společná práce. Předám vám úplný seznam toho, co je zapotřebí pro

vývoz do NSR. Prosím, podívejte se. Karláček prolistovával tlustopis, jak to v duchu nazval.

U některé poloky se zastavil a kroutil hlavou. Fuchs ho neruil a odeel připravit

černou kávu. Za celou půlhodinu nepadlo mezi nimi jediné slovo. Kdy konečně

Karláček spis odloil, řekl: Zdá se to neuvěřitelné. Bude to obrovský objekt. Te ď si nejsem sám jistý, budeme-li schopni vechno dodat. Máte alespoň vy, pane doktore, představu, co by to mělo vechno stát? Fuchs pokrčil rameny. To záleí jen na vás, pane inenýre. Vy znáte vai cenovou otázku, ale trochu ji znám i já. Potřebujeme od vás nabídku. Samozřejmě rozumnou, která by byla přijatelná pro obě strany. Mám na mysli i nás dva. Věřím, e se určitě dohodneme, dodal významně.

O tom nemusel Karláčka přesvědčovat. Avak je tu jedna věc, kterou těko překlenou.

Jak si jen zběně prohlédl poadavky, neumí si představit, e by výrobní závod mohl

takové mnoství dodat v co nejkratí době. Nehledě na to, e výrobní plán je ji na

přítí rok pevně stanoven a na výrobky podepsány kontrakty se zahraničím. Svěřil své obavy Fuchsovi. S tím jsme museli počítat, řekl Fuchs pomalu, ale i tady se musí najít cesta. Nejdříve je nutné, abyste mi předloil nabídku, pokud se týká cen. Pak

uvidíme, máme-li celou záleitost odloit, nebo se do ní pustit. To Karláčka

znepokojilo. Naráku od Fuchse, e se spolu dohodnou, chápal jako výhodnou

nabídku. Kdy potřebujete moje vyjádření? zeptal se Karláček. Moc času nemáme.

Budou s tím spojeny jetě dalí problémy a ty nebudou taky příli snadné. Počítám,

e byste mi předal vechny náleitosti do 14 dnů. To byla pro Karláčka rána.

91

I kdy měl určité podklady pro vytvoření ceny, rozsah tohoto obchodního případu

přesahoval rámec veho, co doposud Karláček zpracovával. Netroufal si vak

Fuchsovi odporovat. Potřeboval zatím získat čas a vykličkovat. Fuchs dobře vycítil

jeho pocity a sám věděl, e doba 14 dní je téměř nemoná. Nemohl vak o své vůli

měnit to, co bylo určeno centrálou. Chápal Karláčka, ale pomoci mu nemohl. Trochu

jste mě přitlačil ke zdi,” řekl Karláček, ale pokusím se celou věc zpracovat do termínu. Jistě si, pane doktore, dovedete představit, co je za tím skryto práce, a to nejen mého oddělení.

Rozumím, a chápu, jaké úsilí budete muset vyvinout. Myslíte, e bych se vůbec

poutěl do takové akce, kdybych neměl vás za partnera?” řekl Fuchs uznale, aby

podnítil Karláčkovu jeitnost. V případě, e se dohodneme, a věřím, e ano, nemusí

se vechno posílat jen na firmu Herkel. Část dodávek se můe expedovat na firmu

Bauer v Rakousku. Byl jste tam na dovolené a jistě jste nebyl zklamán.” To Karláček uznal. Za jeho pobytu s rodinnou ho přijal sám obchodní ředitel. Starali se o něho i rodinu přímo báječně. Za celou dobu pobytu neutratil ani ilink. To není patný návrh,” začal Karláček, ale nejdříve se jedná o první fázi. Pokusím se do termínu předat cenovou nabídku.”

Fuchs byl pevně přesvědčen, e kdyby měl Karláček přivést své oddělení na pokraj

ílenství, tak e to provede. V pořádku, pane inenýre,” souhlasil Fuchs. Nechte si dneska vechno uleet v hlavě a zítra se dejte do zpracování. Aby vám to lépe lo, přijměte lahvičku whisky, to vylepuje náladu,” zasmál se. ance se neopakují,

uvaoval Karláček, kráčeje k domovu, a tahle můe být jediná v ivotě.

****

Po uplynutí několika dnů uspořádal Fuchs opět společenský večer ve svém bytě.

Celou organizaci si vzal na starost osvědčený doktor ák, který ji několikrát dokázal svoji schopnost na tomto úseku. Tentokrát neměl Fuchs v úmyslu hovořit s kadým jednotlivě. Měl prameny i z dalích míst a nyní si jen potřeboval doplnit některé údaje.

ák dovedl jak v podniku, tak mimo něj vstřebat spousty informací nejrůznějího

druhu.

92

Fuchs ho vak kdykoli mohl pouít i k tomu, aby něco zařídil, zorganizoval, opatřil.

V tom je ák nepřekonatelný. Fuchs věděl, e se ák navíc schází s lidmi, kteří patřili do okruhu přátel některých politiků tzv. praského Jara 1968.

Do hry ji natrvalo zasadil Pěnkalu i ředitele Kačku. Měl dostatečný přehled o

monostech vývozu i o potřebách dovozu těch podniků, kde jsou oba zaměstnáni. To

byly cenné informace pro Wernera, který je předával hospodářskému centru k dalímu

pouití. Navenek se uskutečnily obchodní operace mezi Demacholem a firmou v NSR,

avak zatím rozsah nedosáhl toho, co sliboval Fuchs Kačkovi při první návtěvě.

Vydatného pomocníka získal v Pěnkalovi, který v obavě o syna a v naději, e se o

něm doví dalí zprávy, úplně přeel do područí Fuchsova. Pernatcovi se neměnili .

Obrátili se na Fuchse s prosbou, zda by nezařídil jejích zeti s dcerou pro přítí rok zvací dopis od nějaké západoměmecké firmy. Samozřejmě, e by si vechno Fuchsovi zaplatili. Jsou mladí a dcera, které u je 23 let, nebyla dosud v cizině. Fuchs shovívavě přikývl a slíbil, e zařídí ve potřebné. Podivoval se Pernatcově nevědomosti. Vdy tak zvaným zvacím návtěvám u bylo dávno odzvoněno.

Holub zůstal stálým objektem pro Fáberovou. Potvrzovala se Fuchsova domněnka, e

vyvolané milenecké vzplanutí se obrací ve vánou známost. Kdy s tím centrála

souhlasí, pak je vechno v pořádku. Anebo je Holub dalím článkem v řetězu a

rozbíhá novou skupinu, kde chce pouít Fáberovou jako informátorku.

U večeře se celá společnost ivě bavila. Zajímavou postavou se jevila Karláčkova

manelka. Tichá a nevtíravá, Moná uvaoval Fuchs je to tím, e je zde nejmladí a netroufá si zasahovat do hovoru tak halasně jako áková a po vypití pár sklenek vína i Pernatcová.

V kadém případě jiný typ, který příli nezapadá. Spoléhal vak na Karláčka, který má na ni rozhodující vliv a jeho slovo platí. Fuchs v tuto chvílí rozhodl, e je to naposled, kdy pozval Karláčkovou do bytu. Manelé Pěnkalovi se snaili zachovat roli pozorných posluchačů, ale i oni se postupem času zapojovali do hovorů. Pěnkalová

vyuila vhodný okamik, kdy byl Fuchs sám, aby mu poděkovala za vechno, co pro

syna dělá. O těch dvou si udělal úsudek, e sice zapadli do jeho hry, ale větímu

nárazu by asi podlehli.

93

Rozcházeli se kolem druhé hodiny ranní. Výstup způsobil ák jetě na ulici, kdy

neustále vykřikoval, e cesta k domovu rychleji utíká, kdy začnou zpívat ptáčkové.

Po jejich odchodu si Fuchs přehrál z magnetofonového záznamu vechno, co bylo

během večera napovídáno.

****

Na poradě u náčelníka Boučka začal poručík Jílek informovat o akci Lika .Uvedl, e

se vyjasňují mnohé záhady kolem návtěvníků ve Fuchsově bytě. Schválně pouil

slovo záhada, které náčelník moc rád neslyel.

Podívali jsme se na některé osoby i z jiného hlediska. Konkrétně na inenýra Holuba, který byl obestřen záhadou, tedy dosud nezjitěnými fakty,u opravil se ihned Jílek.

Kapitán se usmál. Pokračuj,” vyzval poručíka.

Proetřil jsem si vechny dostupné materiály, začal dokládat svým obvyklým

rozváným způsobem. Kdy jsem odcházel od soudruha Valouka, vedoucího

kádrového odboru z peněního ústavu, kde Holub pracuje, utkvělo mi v hlavě jedno

jméno, které mi stále něco připomínalo. Rohatec. Obec v jiních Čechách, odkud

pochází inenýr Holub. Na malou chvíli přeruil výklad, který náčelník se zájmem

sledoval. Jílek pokračoval: Nejsem tak starý, abych si dobře pamatoval vechny

události před rokem 1948, ale to jméno ve mně vzbudilo zájem. A ne zbytečně. V obci

Rohatec il velkostatkář rámek. Výměra kolem 80 hektarů, pár rybníčků a kus lesa k

tomu. A právě u tohoto rámka pracoval Holubův otec. Lépe řečeno, dělal správce a

neomezeného pána na velkostatku. rámek byl větinou mimo obec a raději

vysedával v útulných vinárničkách v Praze, nebo hostil tak zvanou lepí společnost v Českých Budějovicích. Jílek se podíval na náčelníka s otázkou v očích. Pokračuj, Frantiku, řekl klidně Bouček.

To, co uvádí Holub ve svém ivotopise, má jen jednu stránku pravdy. Pří svém

správcovství vlastnili navíc nevelké hospodářství o výměře 5 hektarů, na kterém

museli pracovat zaměstnanci velkostatku. Na základě toho se vude Holub vydává za

syna malého zemědělce. Na tomto podkladě ho přijali po válce na vysokou kolu”

To jetě není usvědčující důkaz, e se Holub dopoutí protistátní činnosti,” přeruil Jílka Bouček.

94

Je vak zajímavé, e ač dle Valouka se straní vekerého ivota a je samotář,

udruje stále dost styků. Vynechám-li jeho kontakty s doktorem Fuchsem a

Fáberovou, má jetě dalí zájmy. Před dvěma dny se setkal s doktorem ákem ve

těpánské ulici a i kdy hovor trval jen několik minut, je to zajímavé u proto, e i ák je častým Fuchsovým hostem. Navíc se rýsuje spojení s bývalým pilotem Vránou, který létal na lince PrahaFrankfurt. To vechno vypadá na hru, která zřejmě bude

mít svoje pravidla.”

Můe tomu tak být, ale i kdy jsi zjistil tak závané věci, není pořád důvod k

zákroku, namítal stále náčelník.

Rád bych poádal jetě o jednu věc, která by jistě vnesla více světla do celého

případu, řekl pomalu Jílek. Náčelník zvedl obočí a mlčky vyzval Jílka, aby

pokračoval.

Holub byl v roce 1958 v době prázdnin s několika vysokokoláky ve Francii a pár dní se zdreli v Německé spolkové republice. Ve svém ivotopise to uvádí velmi stroze, a to jen jedinou větou.

Frantiku, rozumím. Pokusíme se něco o tom zjistit. Nepočítám vak s velkým

úspěchem. Pozornost zasluhuje to, co se odehrává nyní. I kdy návaznost na minulá

léta můe mít souvislost, odpověděl náčelník a dodal: Toho Vránu dává do spojitosti s akcí Lika? Trvalo delí dobu, ne poručík odpověděl: Nejsem si zatím zcela jist, ale ve tomu nasvědčuje. Potřebuji si důkladně ověřit vztah Holub  Vrána. Zařídil jsem, abychom ani na tomto úseku nic nezamekali. Na náčelníkově stole zazvonil

telefon. Po krátkém hovoru poloil sluchátko a podíval se na Jílka. Musím ihned

odejít k éfovi. Pokračuj a vyskytnou-li se nové závané poznatky, přijď i mimo

plánovanou poradu.

Podal Jílkovi ruku a povzbudivě se usmál.

****

Se zpoděním jednoho týdne přiel Karláček do Fuchsova bytu. V aktovce nesl

vekeré náleitosti, které od něho posledně Fuchs ádal. Nesmíte se zlobit, pane

doktore, ale práce to byla mravenčí. Zapojil jsem do akce snad vechny pracovníky z

cenového oddělení.

V mém referátu to bylo samozřejmé. Myslím, e si z toho vae firma udělá naprosto

jasný obraz.

95

Kalkulace si vyádala takovou spoustu hodin, e jsem za poslední tři týdny téměř

nespal, začal Karláček úvodem a přitom vytahoval obsah z aktovky na stůl před

Fuchse, který vůbec neměl v úmyslu vytýkat zpodění o několik dnů. Potěilo ho to,

e se v Karláčkovi nemýlil. Tím bude snazí jednání při konečné dohodě.

Pochopitelně, kdy vechno schválí v Mnichově, Usmál se: Pane inenýre, proč

byste se omlouval. Dovedu si představit časovou náročnost, ale to víte, firma mě

neustále popohání k rychlejímu tempu. Hlavně, e je dítě na světě a jak bude rychle růst, to u je skutečně i v naich silách. Předám vai nabídku firmě Herkel a doufám, e se co nejdříve vyjádří.” Karláček povaoval za nutné, aby se zmínil jetě o jedné důleité věci. Věděl dobře, e vechno nepůjde hladce, zejména po stránce cenové, nechtěl zanedbat nic, co by mohlo zpozdit či jinak ohrozit výsledek jeho námahy.

Pane doktore,” začal znovu, věc jsem neponechal jen na pracovnících Ocelexu.

Vechno jsem konzultoval i s výrobcem a to byl opravdu horror. Jednal jsem i s

vedoucím odbytu trunclíkem, aby se připravil na eventualitu, e by se muselo s

cenou dolů. ádnou radost jsem mu neudělal, nebo mají pevně stanovené ceny, ale

snad by se nechalo jetě ledacos dělat. To uznal i trunclík a nezávazně přislíbil, e by v takovém případě ve projednal s příslunými pracovníky na ministerstvu financí.

Mozkové centrum mu funguje naprosto bez závad, uvaoval Fuchs. Ví, co asi bude

následovat a předem se zajiuje. Nemusí si ovem dělat starosti se trunclíkem.

Toho u Fuchs poznal a věří, e z této strany komplikace nehrozí. Hlavně, aby

Mnichov zaujal co nejdříve stanovisko a pak přijde na řadu s Karláčkem i trunclík.

Původně se uvaovalo, e by Karláček předloil oficiální nabídku Ocelexu, ale pak se od tohoto způsobu upustilo. Na tom trval Werner a bylo jasné, e neustoupí. Věděl proč a Fuchs si to dovedl domyslet. Řádná nabídka i objednávka bude vhodná teprve

v té době, a se vyjádří druhá strana. A Fuchs dobře věděl, co se za tím skrývá. Bylo to jasné i Karláčkovi. Fuchs přislíbil, e okamitě předá celý balík přísluné firmě.

Předevím měl na mysli Holuba, který zařizuje spojení.

96

Téma hovoru se stočilo na jiné pole. Fuchs se obrátil na Karláčka s jemnou výčitkou:

Trochu jste na mě zapomněl. Nějak málo vyuíváte fotoaparát. U vás je stále co

zvěčňovat.” Karláček se cítil trochu zaskočen. Zpracovává pro Fuchse tolik věcí, e by ho měl platit spíe on ne Ocelex. Nemohl si vak dovolit, aby vznikl mezi nimi rozpor. Byl ji příli připoután k Fuchsovi. Křivdíte mi. Posledních pár týdnů jsem nevěděl, co je volný čas,” bránil se. Ale příteli,” konejil ho Fuchs, to vám vůbec nevytýkám. Chci vám jen navrhnout, abyste se při procházkách s rodinou bavil i fotografováním. Nevadí, bude-li na snímku i vae manelka a syn. Fuchs se na chvilku odmlčel a pokračoval: Jsem tady v bytě jako sirotek. Za pár týdnů začnou dlouhé večery a ty zimní budou jetě delí. Co kdybychom uspořádali nějaký společenský

dýchánek, jako tomu bylo posledně? Popovídáme si, něco popijeme a zapomeneme na

nepříjemné věci. Vítal bych, kdybyste přivedl společnost podle vaeho výběru. V

ádném případě to nemusí být obchodníci. Hlavně, aby to byli tak chytří lidé jako vy, s kterými si člověk můe popovídat o vem moném.”

****

Během měsíce srpna poznal Fuchs est dalích nových tváří a podle jeho úsudku

velmi zajímavých. Postarali se o to zejména ák a Karláček. ák přivedl na první

návtěvu dva mue, na druhou mue a enu. Pěnkala se omluvil, protoe mu jeho

ředitel odjel na sluební cestu a on by býval rád, dle přání pana doktora, přivedl

předevím svého éfa. S tím Fuchs příli spokojen nebyl, nebo mu na řediteli

Kačkovi záleelo. Má přístup k mnoha cenným informacím, dochází na porady

vedoucích. Prozatím se Fuchs soustředil na nové hosty, uvedené ákem a

Karláčkem. První rozhovor s dvěma mui od áka byl jen oukáváním. Hovořilo se

veobecně a ani Fuchsovo zvýené úsilí je nedovedlo přivést k tomu, co očekával. Na

druhé straně si toho váil, nebo uznal, e to nejsou povídálkové a informace, které od nich v budoucnu získá, budou tím cennějí. Kdy si po jejich odchodu přehrával magnetofonovou pásku, zakroutil hlavou a mávl rukou. Nic podstatného, vyčkat. Při

dalí návtěvě přivedl ák mue a enu. Pane doktore, představuji vám své přátele,

jich si váím.

97

Údaje, které Fuchs slyel od této dvojice během večera, byly závanějí a pro

centrálu ádoucí, ale drel se své teorie. Nejdříve si ve ověří od dalích lidí, na sobě nezávislých. Ani Karláčkovi hosté nebyli nezajímaví. Jeden z nich byl aktivní sportovec a Fuchs si uvědomil, e informace i z tohoto odvětví jsou důleité. Sport je středem zájmu mnoha obyvatel a takový sportovec zná nejen názory svých klubových kolegů a funkcionářů, ale různými cestami se často dozví i více. Ani tuto monost

informačního zdroje si nechtěl nechat Fuchs ujít. Dozvěděl se i několik anekdot na

vyí sportovní funkcionáře. Smál se s ostatními a v duchu uvaoval, co z toho můe

pouít a jak postupovat dáL Cítil se spokojen i Karláček. Dobře rozpoznal, e svým

výběrem nových informátorů si vyslouil od Fuchse dalí uznání. Fuchs, i kdy

věnoval velkou pozornost mui sportovci, nespoutěl ze zřetele ani enu,

kterou přivedl ák a představil jako nai Mařenku. Byla zaměstnána v úřadě, kde

jetě před nedlouhou dobou seděli na vedoucích místech lidé, o nich ák pěl jenom

chvalozpěvy a nedal na ně dopustit. A tady potřeboval Fuchs soustředit vechen um a

taktiku, aby se dozvěděl co, nejvíce. Zeptal se paní Mařenky se smíchem, zda u nich v úřadě zůstalo po očistě nějaké volné místo právníka, e by se o ně třeba ucházel, Při hovoru byla místnost osvětlena jen dvěma červenými lampičkami, aby se vytvořilo

intimní a přátelské prostředí. Po odchodu hostí se Fuchs zaposlouchal do nahrávky a

pořizoval si různé výtahy z magnetofonového záznamu.

xxxx

Josef íma, vedoucí oddělení zvlátních úkolů v podniku Ocelex, nebyl příli

překvapen, kdy poručík Jílek vznesl dotaz na doktora áka.

Ten je často na pořadu, začal íma. Jak tomu mám rozumět?

Veobecně se o něm říká, e je dravec, pokračoval íma. Kde se nechá něco lidově

řečeno trhnout, tam nesmí scházet ák. Má sice velmi sluný plat jako právník, ale

stále se doaduje zvýení platu a ohodnocení. Rád zdůrazňuje mezi zaměstnanci,

kolik desítek tisíc uetřil za vyhrané spory pro Ocelex. Nikdo prý přitom jeho zásluhy nebere na vědomí.

98

Kolik činí jeho měsíční plat?” zeptal se Jílek.

Přes tři tisíce korun, odpověděl íma, To ovem nepočítám vedlejí příjmy, o

kterých kadý ví, a i vedení podniku to přehlíí.”

Poručík zbystřil pozornost. O jakých vedlejích příjmech se hovoří?”

Je víceméně známo, e doktor ák si přivydělává na rozvodových sporech. Zabýval

se tím, neli nastoupil do Ocelexu. A tak v rámci úředních úkonů v pracovní době si

odskočí udílet rady různým soukromým klientům.”

ikovný chlapík,” řekl poručík. A kontrola?”

Prosím tě, jakápak kontrola,” mávl rukou íma. Vdycky si najde nějaký důvod, e něco vyřizuje na úřadech pro podnik. Několikrát se pro kontrolu volalo na jím uvedený úřad, zdali tam je a ví, jak to dopadlo? Buď tam byl, nebo se odtamtud ohlásil sám.”

Tomu nerozumím,” podotkl Jílek.

V tom je ten jeho fígl. Na podkladě sluební návtěvy vyetří hodinu nebo dvě, které mu stačí, aby obsáhl i svoje druhé zaměstnání, co mu jistě vynáí pěkné pe níze, a to nezdaněné. Chyba je, e se tím nikdo hlouběji nezabývá, a tak lhostejnost slaví úspěchy.” A jeho počínání na veřejnosti?” zeptal se Jílek.

Na celozávodních poradách a schůzích vystupuje vdy s nějakým iniciativním

příspěvkem. Nabádá k etrnosti, k zvýenému pracovnímu úsilí a k lepí pracovní

morálce,” odpověděl íma a hned dodal: Jene, jakmile si vezme slovo, vichni se usmívají. Znají jeho výřečnost i to, o čem jsem ti ji říkal. Část naich pracovníků ho nazývá věčný diskutér .” Poručík Jílek se na chvíli zamyslel, ne poloil dalí otázku.

Má styky s cizinci?” íma zakroutil hlavou. Nemá. K obchodním případům se

nedostane. Myslím tak, aby seděl se zahraničním partnerem přímo v recepční

místnosti. Snad jen jedenkrát měl podnik zastupovat ohledně reklamace v cizině, ale

z toho selo. Jel tam sám vedoucí právního oddělení. Byla z toho mení mela. Jeho

vedoucí, doktor Hrstka, nejdřív odmítal odjet a navrhoval áka. Snad proto, e měl

obavy, aby mu ák nevyčítal, e mu Hrstka vyfoukl zahraniční cestu.”

Kdy tě tak poslouchám, soudruhu ímo, hraje tady ák dosti významnou roli.

Kadého s odputěním ukecá, na veřejnosti se okázale angauje a pokládá se zřejmě

za nejchytřejího pracovníka z Ocelexu,” řekl schválně ironicky Jílek.

99

íma okamitě reagoval. Částečně má pravdu, ale ne úplnou. Nevystupuje zase

takovým způsobem, aby na sebe seslal hromobití. Mluví, mluví, ale mám často dojem,

e jen proto, e se rád poslouchá. Jak dovede rychle vzplanout, tak dovede obratem

ruky být pokorný a zahrát si na ulápnutého. Myslí, e by ti ák ohlásil, kdyby měl schůzku nebo navtívil nějakého cizince?”

íma se překvapeně na Jílka podíval a odpověděl: Vichni pracovníci zahraničního

obchodu vědí, co je jejich povinnost a ví to zvlá dobře ák jako právník. Nic mi

nehlásil. Nebo snad něco podobného udělal?”

Musím ti po pravdě odpovědět, e ano. Ovem tato informace zůstává zatím přísně

důvěrně jen mezi námi dvěma. Byl bych rád, kdybys mě přítě informoval o ákově

počínání v poslední době a s kým se nejvíce schází. Mám na mysli osoby v podniku.

Je to důleité. To ostatní si pohlídáme sami.

To je celý on, ulevil si íma. Spolehni se, dodal.

Téma hovoru přeskočilo na rodinné záleitosti. To ví, dvě dospívající dcery, to není ádná legrácka,” řekl íma. Spí hodně starostí.

A ví, e ti je závidím, odpověděl Jílek.

Snad ne kvůli přídavkům na děti? zasmál se íma. To ne, ale představ si, a

začnou chodit nápadníci do bytu a začnou si předcházet budoucího tchána.”

No, jestli ti nápadníci budou, jako jsem byl já, tak pěkně děkuju, poznamenal íma.

Já jsem začal chodit za tou svojí v době války. Bída o cigarety a já vrták začal kouřit.

Přiel jsem do bytu a nastávající tchán se mne nenápadně zeptal, zdali kouřím. Po

válce jsme se tomu od srdce zasmáli. On tehdá očekával, e vyuije mého přídělu

cigaret a zatím jsem mu tenkrát vykouřil celou krabičku a jetě mi dal vypěstované

tabákové listy z jejich zahrady.”

Kdy se loučili, Jílek se chtěl jetě zmínit o inenýru Karláčkovi. Měl ji o něm některé informace od soudruhů z Ocelexu. Avak nechal to na jindy. Věděl, e stejně v nejbliích dnech bude muset promluvit znovu s obchodním náměstkem a předsedou

stranické organizace.

100

Jetě koncem srpna pozval Fuchs na schůzku Karláčka. Předtím ji dvakrát urgoval u

majora odpověď. Nejdříve mu vytýkali, e zpracování a odeslání podkladů od Ocelexu

trvá příli dlouho a sami si dali na čas, ne odpověděli. Zpráva ve formě dopisu

obsahovala dvě různá a odliná vyjádření. Jedno bylo pro Karláčka, druhé pro Fuchse

s patřičným vysvětlením pro dalí postup. Kdy si Fuchs několikrát a velmi pečlivě

přečetl jemu určenou zprávu, zamyslel se. Zdálo se mu, e si firma Herkel počíná

neuvěřitelně zdlouhavě. Nebyl sice odborník na speciální obchodní operace, ale

způsob, který firma zvolila, nesliboval zdárné zakončení. Firma drastickým způsobem

poadovala na Fuchsovi, aby záleitost projednal přesně podle jejich nabídky. Major

Werner připsal jen dodatek, e věří a nepochybuje o Fuchsových kvalitách.

Karláček tuil, proč ho Fuchs zve. Konečně se snad dozví výsledek od firmy Herkel.

Častokrát v uplynulých dnech vznesl některý z pracovníků podniku dotaz, jak věc

pokročila. Musel si vymýlet různá zdůvodnění, ale nejčastěji pouil toho, e se

jednalo o předběnou nabídku, která se můe realizovat kdoví za jak dlouho.

Pracovníci v obchodním referátě nad takovou odpovědí kroutili hlavami. Proč t edy

nejdřív takový spěch a Karláčkova nervozita? Takového jej dosud neznali. Je pravda,

e byly se západními státy u dříve zkontrahovány na vývoz investiční celky, daleko

převyující finanční částku tohoto případu. To Karláček dobře věděl z historie

podniku, ale v oněch případech nebyl osobně zapojen. Toto je jeho záleitost. Trochu neklidně zazvonil u Fuchsova bytu a nepřiel s prázdnou aktovkou. Předal Fuchsovi několik pečlivě zabalených cívek. Pokusil jsem se od poslední návtěvy zachytit

několik výjevů, které se mi zdály zajímavé. Ale to posuďte sám.

Bravo, příteli,” pochválil jej Fuchs. Potom sáhl do psacího stolku a podal Karláčkovi dopis do firmy Herkel. Čtěte pomalu a s rozvahou. Času máte dost a já jdu zatím uvařit kávu,” Nechal Karláčka o samotě.

V kuchyni si připravoval úvodní větu, s kterou vstoupí do obývacího pokoje. Vdycky

je rozhodující, aby ten, kdo první promluví, navodil smysl hovoru. Zůstal v kuchyni

nejméně deset minut. Za tu dobu musí mít Karláček obsah dopisu nejméně dvakrát

přečtený a jistě i s vlastním názorem.

101

Fuchs nesl dva álky kávy na podnose a pomalu vstupoval do pokoje. Nedostal se

vak k tomu, aby první promluvil, Pane doktore, co je to za nesmysl,” řekl ostře Karláček a ukázal na dopis. Byl pobledlý ve tváři a Fuchs si uvědomil, e přece jen nepůjde vechno tak, jak si představoval. Je nutné zachovat ledový klid. Jakmile

druhá strana zpozoruje nejistotu, stane se záleitost neřeitelnou. Nejsem ádný

odborný kuchař, ale myslím, e se mi podařilo uvařit něco, na čem si pochutnáme,”

zněla odpověď. Karláček se na něho díval s údivem. Co to má znamenat? Já o

dopise, on o kávě. Prosím, tady je cukr, poslute si. Káva nemá být přeslazena,

rozvíjel Fuchs dál svůj monolog. Karláček jen mávl rukou. Chce to pořádně zamíchat

a pak je sladkost rovnoměrně rozloená,” dodal Fuchs, Karláček se zasmál, ale byl to smích trpký. To stačilo Fuchsovi, aby řekl: Káva se nesmí pít příli horká, prý to kodí.” To u se Karláček neudrel. Vy dáváte hodiny o vaření kávy?” zeptal se s ironií v hlase, ale Fuchs poznal, e první nával roztrpčenosti u přeel. Říkali o mně, e káva, kterou vařím, prý posiluje i svaly,” chlubil se Fuchs, ale ze zkuenosti věděl, e někdy i vyslovená hloupost s přísluným nádechem vtipu odzbrojí nebo ztlumí rozhořčenost protivníka. Tak mi dáte recept,” řekl s odevzdaností v hlase Karláček, protoe chtěl mít tento námět hovoru u za sebou. Milerád, jakmile se dohodneme o naí záleitosti a já věřím, e se tak stane. Karláček si zhluboka povzdychl. Dobře, dobře,” zabručel. A nyní mi, prosím, vysvětlete vá názor k dopisu firmy Herkel.

Není třeba se vzruovat. Přátelé se vdycky sejdou na společné cestě. Bude tomu

určitě i v tomto případě, řekl Fuchs a pohrával si se ličkou. Karláček se trochu

uklidnil, ale jeho hlas přesto zněl úsečně. Pane doktore, co mám k tomu dodat.

Nabídka, mám na mysli cenu, byla tak výhodná, e jsem si byl zcela jist souhlasem

firmy Herkel. To, co poadují, je naprostá absurdnost. Vekeré moje úsilí přilo

nazmar.” Příteli, proč tak neastný tón a bědování? Buďte ujitěn, e se nějaké rozumné řeení najde,” uklidňoval ho Fuchs. Karláček zalomil rukama. Sníení o dvacet pět procent, kdy hodnota činí přes est miliónů dolarů!?” zvolal zoufale.

Fuchs si pomalu míchal kávu a zdálo se, e je soustředěn jen na tento úkon. Chce to pouze do celého případu dát z obou stran trochu logiky a prolomí se ledy.

102

Poslouchejte můj návrh, pane inenýre, ala raději můj příteli. Kadý obchodník je

strůjcem svého těstí. Uznávám, e poadovaná sleva dvaceti pěti procent je velká a

bude zapotřebí trochu víc vysvětlování. My jsme spolu hovořili ji od počátku, jak se bude vyvíjet i nae osobní otázka. Mluvím zcela otevřeně. Za rozumnou cenu rozumná odměna. A to platí i dnes, kdy se rozhoduje o realizaci. Abych byl konkrét ní.

Pane inenýre, dokáete-li upravit cenu alespoň o dvacet procent směrem dolů, máte

osobní podíl ve výi dvou procent. Já vak věřím, e v zájmu nás dvou a dalích

obchodů se vám podaří sníení o dvacet pět procent.

Pak by se pochopitelně vae odměna zvýila na tři procenta. Nemusím jistě dodávat,

o kolik dolarů se jedná. Nebo chcete-li, západoněmeckých marek. Neli Fuchs

dopověděl, měl tento početní úkon Karláček u dávno vyřeen. Nebyl schopen ihned

odpovědět. Uvědomil si, e v kladném případě by jeho odměna činila téměř dvě stě

tisíc dolarů. Je to vůbec moné? A i kdyby se to spočítalo za sníené částky, bude to sto padesát tisíc dolarů. Fantastické, rychle uvaoval. Dolary by se zablokovaly v cizině a nebyl by problém vzít rodinu na dovolenou a pak… Neodpovídáte, pane

inenýre, vyruil ho Fuchs. Je to skutečně nabídka hodná pozornosti, dodal.

Karláčkovi se zdálo, e mu praskne hlava. Ta obrovská suma peněz. Paneboe, myslí

to Fuchs skutečně váně, nebo mě zkouí? Samozřejmě, e to risknu. Nejsem blázen,

abych couval. Vyzkouím Fuchse sám. Dobře. Pokusím se o realizaci tohoto

nečekaného poadavku vaí firmy. V kladném případě vak se vyplácí i určitá odměna

předem. Souhlasí, pane doktore? Fuchs to očekával. Pane inenýre, co si o nás

myslíte? To je přece v obchodním světě samozřejmé. Nyní běí jetě o jednu

rozhodující otázku. Aha, řekl si v duchu Karláček, teď bude couvat on. Jene mě hned tak nenachytá. Jakmile dostanu vá souhlas písemným vyjádřením, e jste ceny akceptovali, musím, a to určitě za vaí pomoci docílit promptní dodání z továrny.

Karláček si oddechl. Jeho odměny se to nedotklo. Spolehněte se. Bude to přece i v

mém zájmu. Tak v zásadě jsme dohodnuti a jakmile vy mi dáte něco konkrétního z

dnení úmluvy, budu dávat zase já vám po částech vá díl. Podali si ruce na důkaz,

e dnení úmluva neznamená jen planá slova.

103

xxxx

Nyní si nemohl Fuchs dovolit, aby promekal jen jeden jediný den. Při odchodu

naznačil Karláčkovi, e rychlý výsledek přinese i pro dalí obchody zrychlení tempa, Fuchs si rozvrhl celou akci Lika na dvě partie. První, která měla zásobovat BND

zprávami o situaci ve vech směrech v Československu a druhá, je se zaměřila ve

prospěch podnikatelských kruhů v NSR. První partie se začala rozvíjet přesně podle

pokynů zatím příznivě. U druhé se dozvěděl ji mnoho důleitých věcí z úseku

zahraničního obchodu. Zprávy od Pernatce, Pěnkaly, Karláčka, áka i ředitele Kačky

mohly zájemcům v NSR ledacos napovědět a určit dalí postup při obchodování nejen

s Československem, ale i jinými socialistickými státy. Přehledy vývozu a dovozu do

jednotlivých zemí v sortimentu včetně cen, to u něco znamená. Pravda, bylo to

prozatím jen ze tří podniků, které vak v této oblasti nejsou z hlediska mezinárodního obchodu zanedbatelné.

Druhý den večer po rozmluvě s Karláčkem zavolal Fuchs áka do bytu se ádostí, aby

mu zprostředkoval schůzku s vedoucím odbytu z Moravy. Dodal, bude-li to moné,

aby přijela i paní trunclíková. ák se neudrel a hlasitě se do telefonu smál. Pane doktore, zařídím vám, e přijede i paní trunclíková. Fuchs nerozuměl ákovu veselí a zeptal se na důvod. Co vám mám povídat,” křičel ák, jestli si chcete zkazit dojem o enských, tak ji sem přitáhnu. Nejen e je oklivá v obličeji, ale zdá se mi,  e taky na jednu nohu kulhá, nebo na obě?” Fuchs si odtáhl sluchátko od ucha a nechal dostatečně áka vysmát. Kdy se ák uklidnil, slíbil, e ve zařídí. Telefonický

rozhovor Fuchse uspokojil, Dokonce uvítal ákovu zprávu, e trunclíková není

půvabný typ. Za její přítomnosti se bude daleko snáze jednat. Lichotit takovým

enám, to se nikdy nic nezkazí, ba naopak. trunclíka ji poznal a bude si s ním umět poradit. Mylenkový pochod se stočil znovu na Karláčka. Hra byla příli vysoká. Věděl stejně dobře jako centrála v Mnichově, e původně navrená cena byla o hodně nií neli nabídky z jiných zemí.

Dokáe-li Karláček, e cena bude podle poadavku firmy Herkel akceptována, pak to

znamená pro firmu zisk téměř jednoho a půl miliónu dolarů. Je pravda, uvaoval

Fuchs dále, e jsem mohl s odměnou pro Karláčka dospět a k pěti procentům, ale

takový fantasta nejsem.

104

Firma i Werner uvidí, kdo je Fuchs. Nechával si pro jednání s Karláčkem rezervu.

V případě neústupnosti by odměna pěti procent musela Karláčka doslova srazit na

kolena. Fuchs se u vil do jeho mylení. Jenom se obával, jak to bude s

proplácením. Půjde o velké sumy a Karláček z nerozvánosti, ale spíe z velikáství, by se mohl dopustit chyb, které by nevedly k dobrému konci. Karláčkovi je třeba doporučit postup, aby zůstal nenápadný. Takovou radu určitě přijme.

xxxx

Pana doktora se zmocnila cestovní horečka, začal svoji zprávu poručík Jílek. Jedna cesta stíhá druhou. Pokud je v Praze, netrhnou se u něho návtěvy. Kapitán Bouček jej přeruil: Znamená to, e okruh se stále roziřuje? Doslova, odvětil Jílek.

Shromádil jsem řadu důleitých podkladů a jeví se propojení dvou akcí v jeden

řetěz. V obou směrech jde o pioná. Z různých úseků.

Dvě akce, říká? pokýval hlavou kapitán.

Začíná se vyjasňovat mnoho neznámých. Fuchs není pouze vánivým cestovatelem.

Po jeho návratech z Mnichova pořádá v bytě dýchánky pro různé lidi. Předpokládám,

e s nimi neztrácí zbytečně čas ani peníze. V poslední době soustředil pozornost na

inenýra Karláčka. Zve jej do bytu. Soudruzi z Ocelexu mě informovali, e obchodní

oddělení, které Karláček řídí, zpracovalo pro firmu Herkel nabídku na investiční celek, jeho hodnota přesahuje est miliónů dolarů.

Panečku, neudrel se náčelník a dodal: Pěkná sumička. A pokračování?

Zatím ve stadiu napůl soukromém. Karláček to v podniku zdůvodňuje tím, e

kapitalisté jsou potvory, a proto prý se musí vůči nim postupovat stejnými metodami.

Vyvinul obrovskou iniciativu, aby se podklady vypracovaly v rekordním čase. Pak

zmizely.

Jak to zmizely? zeptal se nedůvěřivě Bouček.

Jednodue, soudruhu náčelníku. Karláček je odnesl mimo podnik. Chce prý vechno

důkladně prozkoumat a dopracovat v klidu. Dokumenty má prý ke studiu doma. Tato

verze se vzala zatím na vědomí. Lidé, kteří ho znali jako rozváného mladého

člověka, nevěří svým očím.

105

Poslední dobou je roztěkaný a často ani neodpovídá na dotazy svých

spolupracovníků. Divné, co?”

To určitě. Víc ne divné. e by si Fuchs vybral ze vech lidí právě Karláčka? Jestli ano, pak je v tom něco, co signalizuje nebezpečí nejvyího stupně. Získejte co nejrychleji nové poznatky o Karláčkovi.

Na tom se právě pracuje, soudruhu náčelníku. Myslím, e za několik dní budeme

vědět víc nejen o Karláčkovi, ale i o vech souvislostech. Osobně zajdu do Ocelexu

za obchodním náměstkem a předsedou stranické organizace.

Frantiku, jenom obezřetně, abychom kodnou nevyplaili. Ví, co by znamenalo

naruení realizace celého případu, upozorňoval náčelník.

Provedu, řekl stroze Jílek. Jak pokračuje dalí etření? otázal se Bouček.

Jílek vylíčil svoji návtěvu v Ocelexu a informoval náčelníka o osobě doktora áka. I kdy má pověst upovídaného vanílka, skrývá jetě druhou tvář.

On je pravděpodobně organizátorem vech schůzek, které se u Fuchse konají.

Anebo alespoň větiny. Jakmile je v kanceláři sám, úřaduje potichu a hiavně v té

době vede telefonické hovory.

A co ostatní hosté, které zval Fuchs? zeptal se Bouček.

Prověřujeme jednoho po druhém. Velmi zajímavé. est lidí, est různých podniků a

nikdo nám nehlásil návtěvu u cizince, ačkoliv směrnice znají. Jejich návtěva se

zatím u Fuchse neopakovala, dodal Jílek. Potřebovali bychom zjistit, kdo je Lice

doporučil. Mozaika by se skládala rychleji. Orgán z Mnichova upozorňuje, e z Prahy

do rukou BND přicházejí hospodářské i jiné informace a věc nabývá na

nebezpečnosti. Akce Lika musí nasadit ostřejí tempo. Vím, e potřebuje čas na

ověření, ale ví sám, oč běí. Mám pro tebe zprávu, překvapil Jílka náčelník. V roce 1958 se skutečně skupina vysokokoláků zastavila ve Frankfurtu. Dostali i průvodce, který hovořil plynně česky. Není vyloučeno, e se mu podařilo někoho získat pro

BND. Je zajímavé, co nám sdělil ná spolupracovník z Mnichova. Mezi jmény agentů

se od léta 1958 objevil agent, vedený pod jménem Taube. Od něho vak nedocházejí

ádné zprávy.

106

Jílek se prudce pohnul při slově Taube Já vím, nač myslí, řekl náčelník. Taube

znamená holub. Ale opakuji, e tato informace je skutečně jen pro doplnění. Můe se

jednat o něco úplně jiného, upozorňoval náčelník. Bude-li to moné, pokusí se orgán o blií zjitění, ale sám o tom pochybuji. Můe to být člověk na uskladnění, kterého vytáhnou a po letech. A nemusí to být právě ná Holub .Jasné?

Úplně, odpověděl Jílek, ale nechtěl upustit od mylenky, která ho ovládala při jméně Frankfurt se mu do mysli vtíralo jméno: Vrána Pilot Vrána.

Při odchodu chtěl jetě něco říci, ale rozmyslel si to. Nepovaoval okamitou úvahu

za konkrétní informaci.

xxxx

Desátého dne po návtěvě u Fuchse oznámil Karláček, e se mu po taktickém

manévrování podařilo upravit cenu dle přání zákazníka To byl povel pro Fuchse.

Rozjel jak říkal, svoji horkou linku a trunclík oznámil přesné datum příjezdu do

Prahy. Přislíbil, e vezme s sebou i manelku. Fuchs si musel načasovat jeho

návtěvu tak, aby nejdříve jednal o samotě se trunclíkem a pak teprve přizval

Karláčka se ákem. Manelé trunclíkovi přijeli vlakem Fuchs nepovaoval za

vhodné, aby je odváel svým vozem Mercedes vdy vzbuzuje pozornost, a tak vsedl

do taxíku, který je dopravil o jednu ulicí dále, ne byl Fuchsův byt. Těch pár metrů u nějak dojdou a je to méně nápadnějí, uvaoval Fuchs. Netuil, e po celou dobu od příjezdu vlaku je pozorovaly dva páry oči.

Fuchs dovedl naaranovat příjemné prostředí. trunclíkova manelka odpovídala

ákovu popisu.

Poznal vak hned po prvních pronesených větách, e je to ena energická a chytrá .

Na tom zaloil Fuchs celý svůj plán. Byl k ní velmi pozorný a oslovení milostivá paní jí vhánělo červeň do tváře, i kdy se určitě blíila k padesátce. Fuchs si rázem získal její sympatie. Kdy usrkávala whisky a pojídala zvlá upravené chlebíčky, vzpomněla si, e takové prostředí bylo u nich doma nejen za první republiky, ale i ve válce. Otcův obchod s textilem dokázal zázraky a scházela se u nich jen vybraná společnost. Bohuel, po únoru 1948 musela vzít za vděk

úředníčkem trunclíkem. Známých vak jí zůstalo stále mnoho a snaila se je nejen

udret, ale i vyuít.

107

Proto také manel po různých intervencích a zásazích zastával důleitou funkci v

závodě. Děti neměli a zaměstnání si nehledala. Opatřila si dostatek lékařských

vysvědčení, která odrazila dotazy, proč není zaměstnána.

Fuchs vysvětlil podrobně, co je zapotřebí vykonat v továrně. Byl by to velmi zajímavý obchod a samozřejmě, e bychom toho vyuili i pro propagaci vaich výrobků,

vysvětloval Fuchs. trunclík sice pokyvoval hlavou na souhlas, ale Fuchsovi neuel

jeho neklid. Vysvětlení přilo záhy Pane doktore, hrozně rád bych vám vyhověl, ale

bojím se různých komplikací, začal nejistě. Obtí je v tom, e u je pevně stanovený výrobní program na celý rok a nejenom na tento rok. Jistě víte, e máme tak zvané plánované hospodářství,” a tady se trunclík uklíbl, a podle toho jedeme. 

Nepovídej, e se vecko tak dodruje. Nechá se vdycky najít cestička,  zasáhla do hovoru trunclíková. trunclík jen pokrčil rameny a řekl: To, co bylo před léty, to se rychle mění. Zahlédl ne příli lichotivý pohled manelčin a rychle se opravil: Udělám vechno moné, to je samozřejmé. Potí je v tom, e lidé, s nimi se dříve dalo rozumně promluvit, ztratili pozice. trunclíková mávla rukou. Takovejch řečiček u

jsme slyeli a jede se dál. Fuchs si v duchu pochvaloval, e přijela i trunclíková.

Nael v ní vydatného pomocníka. Bude to peklo, začal znovu trunclík, ale věřím,

e se nám to podaří zvládnout. Fuchs pokládal teď za vhodné vstoupit do hovoru.

Milostivá paní zná situací velmi dobře, pochválil svůj protějek, a vy jistě jako

zkuený pracovník v továrně znáte cesty jak dosáhnout toho, co potřebuje nae firma

a co prospěje i vám. trunclík se v křesle napřímil a manelce se rozhostil spokojený úsměv na rtech. Fuchs vstal a omluvil se, e musí na okamik odejít a něco si zařídit.

Neli odeel, dolil do sklenek whisky. Inteligent a skutečný feák, řekla svému mui trunclíková. V druhé místnosti mezitím vyměnil Fuchs magnetofonovou kazetu s páskou. Při příchodu mezi manele začal znovu: Zapomněl jsem na jednu

maličkost. Firma mě důtklivě upozorňovala, abych nezapomněl na nějaký suvenýr pro

toho, kdo jí pomůe. Rád ho předám a zejména, kdy jsem poznal i milostivou paní,

a mírně se uklonil.

Pak vysázel na stůl před trunclíkovou pět stomarkových bankovek.

108

Podzim se blíí a eny musejí být stále krásné. Pouijte této maličkosti, jak nejlépe uznáte. Tady u vás v Tuzexu se také nechají koupit pěkné věci. Manelé se dívali upřeně na bankovky. Tolik peněz, zaeptala trunclíková a trunclík to rychle

přepočetl na tuzexové bony. To je, prosím, jenom malý závdavek. Nae firma

oceňuje partnerské sluby. Věřím, e se nevidíme naposled. Vdy Morava není tak

daleko a můj mercedes to překoná za pár hodin.

V přesný čas se dostavili Karláček a ák. Ale pana doktora áka přece znám,

zvolala trunclíková. e ano, pane doktore? tázala se. Samozřejmě, milostivá paní, zvolal stejně nadeně ák a v duchu si přál, aby byl pokud mono uetřen dalí konverzace.

Kdy probírali vechny monosti, jak nejrychleji a hlavně bez obtíí splnit poadavky firmy Herkel, stála trunclíková plně na Fuchsově straně. Ta jede, ulevil s i tie ák, e by počítala se získáním Fuchse i v jiné sféře ne obchodní?

Po dvou hodinách byl vypracován plán jak postupovat a co kdo zařídí. Uprostřed

hovoru se Fuchs na chvilku omluvil. Tuil, e bude třeba vyměnit pásku v

magnetofonu.

xxxx

Osoby, které se pohybovaly okolo Fuchse, začínaly být poručíku Jílkovi jasné.

Poznatky, které získal ve spolupráci se soudruhy na podnicích zahraničního obchodu,

ale i z jiných podniků, pomáhaly vnáet světlo na jednotlivé profily, a tím i do nových souvislostí. Poručík se svým týmem postupoval systematicky a obezřetně.

Náčelníkovo konstatování, e protistátní činnost lidí kolem Fuchse začíná nabývat na rozsáhlosti a nebezpečnosti, vyburcovalo vechny k jetě větí intenzitě.

V Ocelexu u Jílka očekávali obchodní náměstek Berka a předseda stranické

organizace Pokorný. Potvrzovali to, co jí měl ověřeno z jiných míst. Přesto se

dozvěděl mnoho dalích zajímavých věcí o inenýru Karláčkovi. S tím člověkem se v

poslední době něco děje, postěoval si Pokorný. Byl plný elánu, někdy a příli ivý, ale to nebylo na kodu. Právě naopak. Dovedl své spolupracovníky strhávat k plnění i nejsloitějích úkolů. A teď vnáí do kolektivu nervozitu a neustálé napětí.

109

Myslíte, soudruzi, e se mu něco přihodilo, co nechce přiznat, aby snad nevypadal

před ostatními jako slaboch?” tázal se Jílek.

To bych neřekl, skočil do řeči Berka. Zdá se mi, jako by se v poslední době

stahoval do pozadí. Jeho připomínky a návrhy na poradách byly dříve skutečně

burcující, ale i strhující. Poslední týdny je jako zařezaný. Chtěl jsem s ním promluvit, nemá-li třeba rodinné nebo jiné potíe. Můe to být i dočasná únava. Jakmile vy cítil, e chci zavést téma hovoru na toto pole, vymluvil se buď na bolesti hlavy, nebo na momentální pracovní přetíení. Je to vechno takové nepřirozené, e . . nedokončil

náměstek Berka. Poručík poslouchal pozorně. Není snad nemocen? poloil dalí

otázku.

Vyloučeno, odpověděl Pokorný. Ten zdravím jen kypí. Jednodue řečeno,

přestáváme mu nějak rozumět. A není, soudruhu poručíku, právě vae návtěva

spojena s něčím, co snad …

Je to informační návtěva. Nelze podezírat soudruha Karláčka z čehokoliv jen proto, e se na něho ptám. To konec konců zůstane stejně jen mezi námi,41 vysvětloval Jílek.

Nevím, jestli to, co řeknu, má nějakou cenu, začal hovořit Berka. Soudruh Karláček byl sváteční, spíe příleitostný kuřák, ale lidé si vimli, e nyní kouří jednu za druhou. A samé drahé západní cigarety. Ne, e bych mu to vyčítal, to je jeho věc, ale i přes sluný finanční příjem to není zrovna nejlacinějí pochoutka. Má rodinu a ta také něco spotřebuje.

To bych mu ani nezáviděl, zasáhl do hovoru Pokorný. Kdy je takový vrták a

vyhazuje tímto způsobem peníze, prosím. Já si vak myslím, zda nemá potíe v

rodinném ivotě. Vdy znáte některé mladé lidi. Pohádají se o pitomost a pak div, e z toho není rozvod. Moná, e by to stálo za jeden pořádný hovor s ním a pěkně z očí do očí.

Poručík do řeči nezasahoval. To, co slyí, jsou zajímavé poznatky.

Kdy u jsem začal o tom kouření, řekl Berka, lidé si povídají jetě dalí věci, kterým vak moc nevěřím. Jílek i Pokorný se na něho podívali a čekali vysvětlení. Berka pokračoval: V pracovní době pije, ale ne něco obyčejného. Ve stole má zamčenou

láhev whisky a kdy si je jistý, e se nikdo nedívá, pořádně si lokne. To se mi

skutečně nezdá, on toti nikdy nepil.

110

Tedy alespoň ne v pracovní době. Jakmile má takový den, kdy víc vypije, je na svoje

spolupracovníky nevrlý a říkají, e tu a tam a hulvátský. Já tomu skutečně

nerozumím, dodal Berka. Poručík Jílek přeel na téma trochu odlinějí,

ale pro něho nutné. Je vám známo, soudruzi, e v době studií a zejména v krizovém

období si přivydělával různými obchůdky? Nic světoborného, ale přece.”

První se ohradil náměstek Berka: To by snad měl předevím vědět vedoucí kádrovky

a samozřejmě i ty, obrátil se na předsedu Pokorného. Jílek pokládal za nutné, aby

zasáhl. Není zapotřebí věc roztahovat, ale jak to vypadá u tebe, soudruhu Berko,

pokud jde o jeho obchodní případy? Vystupuje samostatně, velkoryse, nebo se na

tebe obrací o radu a pomoc ve sloitějích, choulostivějích případech?

Na to ti snadno odpovím, řekl Berka. Z počátku na mě chodil s kadou maličkostí,

co bylo pochopitelné. Během roku se zapracoval a musím říci, e dobře. Není to

dlouho, co mi po poradě celý vzruený oznamoval, e pravděpodobně sjedná

bezvadnou obchodní operaci se západoněmeckou firmou. Naznačil, e se jedná o

velmi zajímavý a finančně výnosný obchod. Poádal mě v případě nutnosti o podporu

a radu, co jsem mu přislíbil. Jinak u pracuje naprosto samostatně.

Jílek poádal Berku, aby ho průběně informoval o tomto obchodním případě. Na

Berkův udivený pohled se usmál. Je to skutečně jen mezi námi. Není zatím důvod k

nějakému opatření, ale na tento případ se dívej skutečně pozorně. Nejsme od sebe

tak daleko, abychom se nemohli vzájemně informovat. Je to tak? ,,Chápu, souhlasil

Berka.

,,Má nějakého kamaráda nebo přítele, který má na něho vliv? zeptal se Jílek To bych nemohl tvrdit, promluvil Pokorný. Je taktní, vtipný a dovede zapadnout do veselé společnosti. To se vak v poslední době začíná měnit. Pamatuji se, e asi před rokem ho byl navtívit v podniku jeho otec. Promluvili jsme spolu jen několik vět, ale udělal na mě velmi dobrý dojem. Ví, na první pohled takový poctivý chlap. Pracuje v textilu někde v severních Čechách a jak se říká, jablko nemá spadnout daleko od stromu.4

Nebo snad si vypůjčuje peníze? Nebo jiná ena?

111

Podle mne ani jedno, ani druhé, uvaoval nahlas Berka. To by se v podniku

okamitě rozneslo. A proč by to také dělal? Má velmi sluný příjem a manelství mu

klape.”

Já se ptám jenom proto, e podle vás se chová v poslední době nějak divně, řekl

Jílek. To mě spí u něho trochu udivuje jedna věc, začal znovu Berka. Nejméně rok za mnou chodil, abych mu pomohl v otázce bytu. Vím, e nebydlí nijak přepychově, ale bydlí. Nemohl jsem mu nic slíbit, protoe kritéria na nové byty jsou jasně

stanovena. Doporučoval jsem buď vstoupit do bytového drustva, nebo mít jetě

trpělivost. Poslední tři měsíce jako kdy utne. Ani jednou se mě nezeptal, je-li nějaká monost pro získání bytu.”

Poručík Jílek vyposlechl zajímavé názory soudruhů z Ocelexu a nepokládal zatím za

vhodmé zmiňovat se o Karláčkových návtěvách u Fuchse. Potřebuje získat dalí a

hlavně konkrétní podklady, které by na sebe navazovaly. A to nejen u Karláčka .

Rozloučil se a odcházel s hlavou plnou úvah.

xxxx

Fuchs vykazoval obchodní činnost jen sporadicky. Několik obchodních případů

uzavřel s Toramexem, a to na částky, které neznamenaly ani pro Toramex, ani pro

firmu Herkel ádnou velkou okasi. Jak předpokládal, nebylo na Pernatce spolehnutí

ve výběru lidí pro informační účely. Přivedl jen jednou dva návtěvníky. Jejich

návtěva skončila tím, e se nesnaili ani tak mluvit, jako spíe co nejvíce u Fuchse sníst a vypít.

Poslední zpráva Fuchse vzruila. Karláček mu oznámil, e zprávy od trunclíka jsou

příznivé, trunclík nabízí svoji návtěvu v Praze v co nejkratím čase, dokud je

vechno horké. Do telefonu Fuchs řekl:

A přijede třeba zítra, jsem připraven kdykoliv jednat. Samozřejmě, e za vaí

přítomnosti  Za dva dny byl trunclík znovu v bytě u Fuchse. Přivezl i manelku.

Vylíčil obrovské potíe, které při jednaní musel absolvovat, Řekni taky, co dělal ten nákupčí,” skočila mu do řeči trunclíková. Fuchs odhadl celkem správně, e se trunclíková stane hnacím motorem. Finanční vzpruha pomohla, Karláček neměl

trpělivost poslouchat trunclíkovy stesky a vynáení vlastních zásluh. Řekl: Mohli

bychom přikročit přímo k věcí.

112

trunclíková se na něho nevraivě podívala. Holobrádku, myslela si, co ty ví o

naich starostech. Ty si pěkně podepíe kontrakt a to ostatní a zařídí ten můj.

Fuchs ocenil rychlost jednání. Mluvil ke trunclíkovi v mnoném čísle, aby dal

trunclíkové najevo, e má na mysli předevím její osobu. Tak e dle vás by první

dodávka byla reálná počátkem přítího roku. Chápu, e to dříve nebylo moné. Kdy

počítáte se skončením dodávek? trunclík odpověděl: Bylo přislíbeno do konce

června. Je to přece jenom dost velká objednávka a musíme počítat i s tím, e

nastanou potíe se zajiováním surovin. Přál bych si, aby konečná lhůta pro

poslední dodávku byla skutečně v červnu, zdůraznil Fuchs. O to u se postarám,

slíbil trunclík a trunclíková dodala: Uděláme vechno, pane doktore, abyste byl

spokojen.

Karláček usoudil, e ji bylo řečeno víc ne dost a zeptal trunclíka, kdy můe

očekávat oficiální potvrzení o dodávce a termínu. Okamitě, jakmile se

vrátím,odpověděl trunclík.

Po písemném potvrzení od pana trunclíka okamitě vystavím pro forma fakturu.

Myslím, pane doktore, e v krátké době firma Herkel potvrdí souhlas a pak u půjde

vechno normální cestou, uzavřel Karláček. O tom nepochybujte. Zařídím vechno s

včerejím účinkem, odpověděl Fuchs a zasmál se svému vtipu. Vechno bylo vem

jasné a doktor předal kadému láhev whisky a malý suvenýr. Na závěr si připili.

První se rozloučil Karláček. Se trunclíkem přátelsky a s úsměvem, se trunclíkovou

obřadně a s tichým přáním, aby ji u víckrát neviděl.

Kdy zůstali oba manelé s Fuchsem o samotě, poloil Fuchs před Strunclík ovou na

stůl oblíku, ve které bylo est tisíc ilinků. Řekl to úmyslně nahlas, aby v případě nějakých neshod mohla nastoupit cestu důkazu magnetofonová páska, které se odvíjela ve vedlejí místnosti.

xxxx

Fuchs pocioval ji delí čas únavu a byl rozhodnut při pohovoru s majorem

Wernerem upozornit na to, e akci v Praze je třeba rychle uzavřít. V takovém

mnoství lidí se můe najít trhlina. Poádal majora, aby mohl odcestovat alespoň na

několik dnů do Mnichova.

113

Počkal si na předání podkladů od Karláčka pro firmu Herkel a za několik dní se setkal s Wernerem. Jetě před odjezdem se spojil s Holubem a poádal ho o schůzku.

Holub se při setkání netvářil příli nadeně, kdy byl dotázán na Fábero vou.

Nevypadá to s ní růově. Lidé, kteří ji jetě nedávno chválili za neohroený postoj, se najednou od ní odtahují. Fuchs ho pozoroval a nebyl si jist, zda je Holub zklamán proto, e prohrává jeho milenka, nebo e padá jeden článek řetězu. Vdycky si

myslel, e Holub má ocelové nervy. Skutečnost bude asi jiná. Jak snadno lze teď

vyčíst z jeho tváře míru obavy a nejistoty. Pokouím se zajistit ji místo u nás v bance.

Fuchs se zamračil. To by jetě scházelo, aby byli společně na jednom pracoviti.

Holub vak pokračoval: Předběně jsem ve prohovořil s naím náměstkem ředitele

a ten souhlasí. Je to takový neutrál. Nikomu nefandí, ani nikomu neukodí. To by nám v současné době pomohlo.

xxxx

Fuchs podával Wernerovi zprávu skutečně obsáhlou. Na případě Holub a Fáberová si

dal zvlá záleet. Major se mračil, ale Fuchse nepřeruoval. Nechával si palčivějí dotazy a po skončení výkladu, a to věděl i Fuchs.

Osvědčuje se metoda vaich styků, i kdy záznamy jsou leckdy hlavolamem. Naučte

se s tím pořádně zacházet. Tak vy si myslíte, e bychom měli vai činnost ukončit?

Jste přesvědčen, Herr Fuchs, e jste u vyčerpal vechny monosti a síly? Neříkám,

pokračoval pomalu major, e tato akce má být nekonečná. To jistě ne. Vezměte v

úvahu, e rozhodnutí není v mé pravomoci.”

Fuchs věřil, e Werner, jako zkuený dlouholetý pracovník zpravodajská sluby, má

dobrý odhad a ví, co znamená pro agenta únava z jedné akce a co by mohla

způsobit

xxxx

Kapitán Bouček dlouho uvaoval, zda je vhodná chvíle k zásahu. Z několika důvodů

se rozhodl dosud počkat. Nebyla dostatečně prokázána souvislost zpráv, které

docházely do Mnichova, zda hlavním aktérem je jenom Fuchs.

114

Akce Lika musí postihnout a znekodnit celý řetěz informátorů. Z rozboru jasně

vyplývalo, e pionání činnost se zaměřuje předevím na některá odvětví národního

hospodářství. Bouček probíral jméno za jménem a přemýlel. Nebylo mu tajemstvím,

kdo je ák a Pernatec po stránce třídně politické. Proč vak se mezi ně dostal

Karláček, Holub a Pěnkala? Co přivedlo trunclíka a jeho manelku do Fuchsova

bytu? Jaký důvod vedl ty dalí, kteří sice ojediněle, ale přesto Fuchse navtívili? A počet lidí, které Fuchs kontaktuje, se rozrůstá. Za sledovanou dobu se přes dvacet osob zúčastnilo v bytě doktora Fuchse společenských pikniků. Zatím se ani jediný z

návtěvníků neobrátil na přísluný orgán, aby upozornil, co zahraniční obchodník od

svých hostí ádá. Je jasné, e si na společenských večírcích nevyprávějí pohádky.

Vdy přece zejména zaměstnancům zahraničního obchodu je známo, e mají

mimosluební soukromou návtěvu u kapitalistických cizinců ve svém podniku ohlásit.

Zatím to vak nikdo neučinil. Kapitán si uvědomil, e u něho sedí poručík Jílek a

chvíle ticha trvá příli dlouho. Usmál se.

Frantiku, co dělá v noci? zeptal se a přejel si rukou spánky. Poručík se na něho podíval, zdali je otázka mylena váně. Pak odpověděl: Co dělám? Přece spím.

No, vidí, a to je právě chyba. Kamaráde, je nás málo, straně málo a oni po nás

střílejí z dobře maskovaných děr. Měli by nám v daleko větí míře pomoci soudruzi na podnicích, ale zatím se to nějak nevilo, nebo chce mít někdo raději klid a nedbá co se děje kolem něho? Moná pohodlnost, prohodil Jílek, ta je velmi často příčinou mnoha malérů. A malý pocit odpovědnosti. Kdy něco nekalého vyplave, vidí často za věcí pohodlnost, neodpovědnost.”

Ví, začal Bouček, s tím nespaním to neber tak váně, ale určitě celá řada

vedoucích spí naprosto klidně. Oni si dovedou skutečně vechno zdůvodnit. Plán se

přece plní a starostí je víc ne dost. Proč se zajímat mimo plán jetě o něco jiného?

Nedávno jsem hovořil s jedním vedoucím a ten několikrát při hovoru opakoval, e

skoro kadý den je minimálně dvě hodiny přesčas v podniku. Představ si, kdybychom

tak my měli spočítat pracovní dny včetně těch nočních.

115

No, trochu jsem odbočil. Vrame se k věci.” Od poručíka Jílka se dozvěděl, e ve skladu firmy Herkel v podstatě nic nezbylo, jen zásoba whisky, ale i té kvapem ubývá.

Dýchánky a dary něco spotřebují. A to ve by měl dávat Fuchs z nezitného

lidumilství a jen pro svoje potěení?

K osobě doktora Fuchse měl kapitán Bouček rozpracováno několik hlubích

informací. Ale i tady zbývalo Jetě několik neznámých. Přísluník cizího státu a

přitom pracuje pro jinou, i kdy také kapitalistickou zemi. Jaká je za tím vím

souvislost? Pracuje pro více organizací?

Jak to vypadá, chystá se ukončení velkého kontraktu s firmou Ocelex. Do této akce

je zapojen ák, ale předevím inenýr Karláček,” uvaoval nahlas poručík Jílek.

Pokud jde o regulérní postup, pak je zatím ve v pořádku.” Slovo z atím” zdůraznil.

Jakou hru s Fuchsem hraje Fáberová? Proč Pěnkala i ředitel Kačka navtěvují

Fuchse, kdy dle informací není zatím rozpracován ádný zajímavý obchod? A kdy

u, tak proč o tom jednají v bytě a ne v podniku?” Bouček se lehce usmál. Já bych ti dal zrovna tolik a moná jetě více otázek. Sadíme si podklady, abychom se dostali k nějakému logickému závěru. Očekáváme zprávu z Brna i z Ostravy. Snad nám to jetě víc poodhalí jevitě a ukáe důkladně herce. To vak by bylo málo. Je nutné,

abychom si ověřili jetě jiné údaje, o kterých jsem chtěl s tebou hovořit.”

To, co uloil kapitán , uvaoval Jílek je činnost přinejmením pro deset lidí a on se svým malým týmem …

xxxx

Společenské styky doktora Fuchsa pokračovaly, avak změnila se taktika, způsob

zvaní a výběr lidí. O tom nevěděl ani ák, ani ostatní, kteří v počátku Fuchsova

působení byli prvními návtěvníky a prvními dohazovači dalích lidí. Fuchs teď

postupoval tak, e si vytypoval jednoho z přítomných, kterého pokládal za přínos a

nael si vhodnou chvíli, aby ho o samotě poádal o dalí návtěvu. Na této

samostatné návtěvě vyzval dotyčného, aby přítě přivedl nové známé. Fuchs se

snail získat irí okruh informátorů, kteří něco vědí a příli si nevymýlejí.

116

Vystihl, e existuje určitý typ lidí, kteří se za pár sklenic whisky nebo za nepatrný suvenýr stanou hovornými a snaí se dokázat svoji důleitost a informovanost. Někdy uvaoval nad tím, e vechno jde příli hladce a téměř bez problémů. Podivoval se

Wernerovi, e na opětovný dotaz, není-li třeba přikročit k změně ifry, dostal zápornou odpověď stejně jako před několika měsíci. Byl ubezpečen, e v případě nebezpečí bude včas upozorněn a obdrí potřebné pokyny. Z toho Fuchs nabyl přesvědčení, e

musí existovat dalí skupina nebo více skupin na území Československa. A to je velmi důleité. Případná pozornost bezpečnostních orgánů se nebude soustřeďovat jenom na moji osobu, řekl si v duchu. Vypilo se u mně u dostatek whisky, vykouřilo a snědlo se také ne zrovna málo. Ale vyplatilo se to. Teď je třeba rychle a zdárně celou operaci dokončit a zmizet.

Při zmínce v pokynech majora Wernera, e je jasná obloha, zůstával vdy několik dní

naprosto klidný a duevní pohoda se mu zlepila. Přicházely vak chvíle, které

zatlačily vechnu vyrovnanost a začínal pociovat strach. Snail se jej zahnat, ale příli se to nedařilo.

V takových okamicích se přistihl, e si rychle za sebou nalévá jednu sklenku za

druhou a i cigarety se příli rychle proměňují v kouř. Major při posledním pohovoru

musel přece rozpoznat, e si potřebuji alespoň krátký čas odpočinout, uvaoval

Fuchs. Přislíbil sice, e mě pole z Prahy v zimním období někam do hor, aby si ověřil, jestli jetě umím jezdit na lyích. Ale zatím se zima blíí a nic se neděje. Fuchs měl pro Karláčka ji 14 dní přípraven dalí úkol, ale stále váhal a nepovaoval dobu za vhodnou. Z mrtvé schránky ve volantu, kterou

pravidelně vybíral a zase naplňoval, dostal ji dvakrát dotaz, jak pokračuje malování.

I Fuchs se vdy jen uklíbl, ale odpověď odeslal. Byl to zdrovací manévr, ale tento stav nemůe trvat příli dlouho. Nakonec se rozhodl, e celou záleitost projedná s Karláčkem zítra a Karláček nebyl z těch, kdo by doktorovi něco odmítl. Oba věděli

proč.

Obvyklá láhev whisky, cigarety nebo různé suvenýry, přestávaly u Karláčka působit.

Fuchs věděl, e by raději bral peníze. Z toho také vycházel, kdy se rozhodl svěřit

Karláčkovi úkol, na kterém, podle Wernera, má prý zájem sám plukovník Hahn.

117

Kdy se Karláček pohodlně usadil v křesle a zapálil si cigaretu, napadlo mu, e si

tady počíná u téměř jako doma, jen s tím rozdílem, e vybavení zdejích místností

se nedá vůbec srovnat s jeho bytem. Snad u to nebude tak dlouho trvat, pomyslel si

a při kadé návtěvě si obdivným pohledem prohlíel jednotlivé kusy nábytku

i porcelán za skly sekretářů.

Při pohovoru s Fuchsem se dozvěděl, e přijede pracovník firmy Herkel, aby se

osobně s Karláčkem poznal a dojednal podrobnosti dodávek, i kdy zbývají jetě tři

měsíce do první expedice ze závodu. Zpráva Karláčka potěila i rozruila.

Pane inenýre, je to v zájmu naich dalích dobrých obchodních styků. Nae firma

sází na vai osobu. Opisovat nebo vynáet z podniku různé podklady či dokumentace

je nedůstojné pro tak cenného odborníka, jako jste vy. Tahle věcička to vyko ná za vás a úplně bez rizika. Je to sice trochu nemoderní způsob, ale účel plní spolehlivě. A o co jiného nám jde? Chápete? Karláček chápal. Úhledný zapalovač v Karláčkově ruce má konat roli fotoaparátu, zejména pro snímání dokumentů. Nemusíte mít ádné

obavy. A uvidíte, jak je to snadné a manipulace jednoduchá, potvrdíte mi sám, e je to vlastně hračka pro děti. Karláček odcházel od Fuchse a v náprsní tace ho hřálo pět set marek, ale také zapalovač, s kterým vak měl zaehnout jiné věci, ne je

cigarety.

xxxx

Tým poručíka Jílka finioval na plné obrátky. Jílek rozpracovával získaná fakta do

přesných a navazujících souvislostí.

Kdy Jílek zasedl v útulném obývacím pokoji domovního důvěrníka, tuil, e se doví

daleko víc, ne předpokládal.

Vím o jeho mejdanech, začal důvěrník, statný důchodce. Kdopak by si toho

neviml? Já u jsem dva roky v důchodu a se spaním na tíru. A i kdybych mohl spát,

probudí ten rámus snad i mrtvého. koda, e ty lidi neznáte, podotkl Jílek.

Jak to, e je neznám? opáčil důvěrník a pak tieji dodal: No, vechny ne, ale dva

znám určitě. Chodějí tam i fené paničky, nebo snad jetě slečny?

118

Pro Jílka to byla zajímavá informace a potřeboval se dozvědět jetě víc. Věděl sice, kolik lidí ji Fuchse navtívilo, ale zjistit blií údaje dá tolik práce a tolik času, e …

Vedoucího účtárny Peka znám jetě z doby, kdy jsem nebyl v důchodu, a dělali

jsme u jedné firmy,” pronikl důvěrníkův hlas do úvah poručíka Jílka. Je to takový krtílek. Ten by po sobě, no, vak to znáte,” omlouval se. V podniku byl hrozně přísný a ne vydal někomu korunu, nespal snad celou noc. Říkal, e to myslí upřímně a e se musí řádně hospodařit. Jene, na sebe to nevztahoval. Měl kvůli tomu několik malérů.” Jílek byl zvědav na Pekovy záliby, To já přesně nevím, ale enský to nejsou. On by se spí rád dobře najedl a napil, ale sotva to někdy udělal.

Snad se pořádně nikdy nenajedl. To je ta jeho chamtivost. Ten musí mít slamník

nacpaný penězi k prasknutí,” řekl důvěrník a zasmál se. Překvapilo mě, kdy jsem ho viděl odcházet od toho Čechoameričana Fuchse. Co ho tam vlastně přivedlo?” tázal se.

To potřeboval znát i poručík Jílek. Pokrčil rameny a zeptal se na druhého

návtěvníka.

Jo, myslíte Tondu Pelce? Tak to mě překvapilo jetě víc. Jak tady slyím, pan doktor Fuchs dělá do zahraničního obchodu. A to vůbec není rajón pro Tondu. My se toti

známe přes dechovku ne jako muzikanti, rychle dodal. Ale rádi jsme chodili na

koncerty. To víte, já jsem vdovec a Tonda, kdy měl čas, tak jedině dechovku.

Výbornéj parák, rád tancuje i zpívá:”

Mluvil jste s ním od té doby, kdy sem přiel za doktorem Fuchsem?” tázal se Jílek.

Jen jsme se pozdravili, ale moc řečí nenadělal,” řekl důvěrník a podrbal se za uchem, Vono to vlastně není tak dlouho. To máme,” a chvilku přemýlel, to máme asi čtrnáct dní. Ne, patnáct,” upřesnil. Kde vlastně pracuje?” zeptal se znovu poručík.

My jsme se nikdy při dechovce moc o práci nebavili, ale myslím, e mi jednou jen tak letmo říkal, e pracuje v komunálních slubách. Buď jako ňákej organizátor, nebo tak něco podobnýho. Ale co jsem o něm řekl, to platí. Parák k pohledání a rovnej kluk .

Jílek se musel pousmát, jak ten důvěrník obhajuje kamaráda a přitom se ani

nezajímá, co ten jeho kamarád hledal u doktora Fuchse.

119

A co kdybych se s vámi seel na pěkné dechovce, překvapil Jílek důvěrníka.

Soudruhu poručíku, jsem pro,” vykřikl. My tam chodíme taková starí parta, nebo jak se říká, dříve narazení. Mám radost, kdy o dechovku mají zájem i mladíci. Co můe být lepího ne nae česká dechovka?” Jílek se hlasitě zasmál. Take vy mě

pokládáte jetě za mladíka?” Důvěrník přikývl. Určitě. Proti nám, co tam chodíme, jste úplnéj pionýr.” To znovu Jílka rozesmálo. Jste si jistý, e tam přijde taky ten vá Tonda?” Na to vsadím svůj krk. Bez něho nemůou ani začít, ani skončit. Já sám jsem tam v posledních dnech dvakrát nebyl. Víte, trochu mě potrápila chřipka a prů-

duky, ty potvory u taky vypovídají slubu. No, co se nechá dělat. Jak člověk

přichází do let, tak má pořád ňáký potíe.”

Z toho si nic nedělejte,” utěoval ho Jílek. Já jsem proti vám, jak říkáte, pionýr a taky mě často něco sklátí. Vy jste jetě pořád paák a něco vydríte.”

Domovní důvěrník mávl rukou, ale Jílkova slova mu lichotila. No, není to jako za

mlada, ale ňákej čásek to snad tady vydrím. A pak, musím vytáhnout z eráru jetě

nějakou tu korunu. Dost dlouho jsem si platil na důchod.”

V pořádku,” ujistil ho Jílek. Kde a kdy to teda válí ta vae dechovka?”

xxxx

Doktor Fuchs nabýval dojmu, e je nejvyí čas zpracovat souhrnnou informaci a

odjet do Mnichova. Dozvěděl se zajímavé věci a pro centrálu musel pečlivě vybírat,

aby neposílal malé rybky. Případ Fáberové se trochu zkomplikoval, ale musí se najít v budoucnu vhodné řeení. Holubova jistota, e jejich ředitel vyhoví a zaměstná Fáberovou, splaskla jako bublina. Holub si z toho vyvodil pro sebe několik závěrů, z nich ani jeden se nejevil růově. Největí obavu měl z toho, e si ředitel nechal prověřit Fáberovou a můe přijít s nepříjemným dotazem, proč ji doporučuje do

podniku. Při tomto pomylení mu zvlhly ruce. Fuchs ho musel uklidňovat. Fáberová

musí provést to, co dělají daleko větí kapacity. Jak se tady u vás říká, sebekritiku. e se z pomýlení dopustila nějakých chyb, které si ujasňuje teprve nyní.

120

Můe si i zaplakat. To určitě zapůsobí.” Fáberová si dala poradit a v podniku zůstala, by i na niím funkčním zařazení. To vak pro Fuchse nebylo rozhodující. Důleité je, e zůstala a nevyschl mu pramen informací. Upustil dočasně od přímých schůzek

a předal Fáberovou do řízení Holubovi. Nemohl si dovolit, aby právě nyní bylo jeho

jméno spojováno s Fáberovou.

U Pěnkaly musel v posledních týdnech postupovat zvlá obezřetně. Dostal příkaz,

aby dokončil s ředitelem Kačkou a Pěnkalou vývoz z NSR do Československa. Pro

vývozce to byl zajímavý obchod jak v sortimentu, tak po výi částky. Rozhodující vak zůstalo na něm, docílit co nejvyí nákupní ceny. Při předběném jednáni vytáhl na pomoc líbivé suvenýry. Sám těko dovedl pochopit, proč firma z NSR nasadila tak

horentní ceny za svoje výrobky, kdy nabídka konkurence se jevila mnohem levnějí.

Uznával, e zisk je vdy na prvním místě, ale tohle povaoval při nejmením za

nerozvánost z několika důvodů. Páni ředitelé si to představují hrozně jednodue,

myslel si. Jsi v Praze, vyuij příhodné situace a dímej peníze. Vdy i to je zásluná práce.

Měl se podepsat kontrakt. Věřil, e vechno upraví. Jetě jeden pohovor, který měl

psychologicky zapůsobit na Pěnkalu a tím i na skončení celého obchodního případu.

V mnichovské laboratoři se podařila dokonalá fotomontá. Snímek Pěnkalova syna s

advokátem, který s ním mluví ve vězeňské návtěvní místnosti.

Fotografie a slib brzkého zlepení situace mladího Pěnkaly pomohly Fuchsovi

doslova vymačkat Pěnkalu jako citrón. Před závěrečným jednáním, ne začal

obchodní hovor, se Pěnkala dozvěděl, e syn bude na zákrok Fuchsových přátel brzy

proputěn z vězení. Pozdravuje rodiče, daří se mu dobře. Proč nenapíe pár řádek,

řekl Pěnkala a utíral si zarudlé oči. Zatím nemá povoleno psát, posílá aspoň

fotografii, lhal dokonale Fuchs. To bude mít manelka radost, a to uvidí, odpověděl Pěnkala a stále se díval na podvrenou fotografii. Pojednou se chvatně zeptal: Mohu si ji ponechat?

Samozřejmě, je určena jen pro vás,” řekl s úsměvem Fuchs. Pěnkala netuil, e

skutečná situace synova je daleko horí.

121

Kontrakt byl za souhlasu ředitele Kačky podepsán. Fuchs je pozval na oběd a potom

proleel celé odpoledne. Potřeboval si odpočinout. Dnení večer a moná i noc bude

muset strávit nad sestavením zprávy pro majora Wernera. Usnul a vzbudil se a

pozdě večer.

Kdy přítí den navtívil Toramex, očekával ho Pernatec s rozzářenou tváří. Fuchs se snail domyslet, co asi přivedlo Ferdu do tak dobré nálady. Dozvěděl se to, kdy je druhý pracovník Toramexu na chvilku opustil. Viktore, člověče, psal nám zeák, e

byl schválen na cestu do ciziny. Hned jsme si s manelkou říkali, ké by to bylo k vám do Německa nebo do Rakouska. Jistě bys mu v začátcích pomohl. Má tam přece tolik známých a ví dobře, jakou to hraje roli. Kdy to vyjde, udělá něco, viď,

kamaráde,” vynucoval si kladnou odpověď. Divím se, e o tom pochybuje, Ferdo, pro tebe vechno. Hlavně mi musí říci, kdy a kam pojede. Nemusí to být zrovna Německo nebo Rakousko. Vude mám dosti známých, sebevědomě lhal Fuchs. V

duchu si vak pomyslel, e Pernatec je uboák a bohuel, nemůe se ho zatím zbavit.

Sliby vak nic nestojí a starému kolegovi ze studií to pomůe k lepí náladě.

xxxx

Kdy poručík Jílek přiel do kanceláře, měl tam vzkaz od Boučka, e ho navtíví

občan, který bude pro poručíka velmi zajímavý. Sluba vyřizovala, e se dotyčný

občan hlásil ji včera. Při jméně Antonín Pele se poručík trochu zarazil.

Právě včera o něm hovořil s domovním důvěrníkem. Je to náhoda nebo .. Za hodinu

byl ohláen Pele. Usedl naproti Jílkovi a bylo vidět, e mu nervy pracují na větí

obrátky.

Chlap jako hora, usoudil Jílek, kdy si ho prohlédl. Vysoký, svalnatý a ruce jako

lopaty. Černé husté vlasy mu kadou chvíli neposluně padaly do obličeje.

Nervózními pohyby je vracel na původní místo.

Poručík se po prvních běných úvodních slovech zeptal, co ho přivádí do jeho

pracovny.

Musel jsem přijít. U mě to ere čtrnáct dní,” vyhrkl Pele a zhluboka si oddychl.

To je v pořádku, pane Pele. Mluvte docela klidně, času máme dost,” uklidnil ho Jílek, ačkoliv byl vnitřně více rozruený ne jeho protějek.

122

Nevím, jestli to nepřeháním, ale mně se to nezdá, začal znovu Pele a na chvíli zmlkl.

Jílek vyčkával.

Byl jsem na návtěvě u pana doktora Fuchse a t e n . . n e d o k o n č i l Pele. Prosím, pokračujte, vyzval ho tie Jílek.

Snad abych začal od počátku,” řekl Pele a pokračoval ji klidným hlasem: Před půl rokem se stala v rodině taková nepříjemná věc. Toti, rozváděla se mi dcera. Ke vem starostem jetě taková rána. Před dvěma lety jsem pochoval manelku, a tak

jsem se spoléhal, e mi tu ztrátu nahradí první vnouče. Chmury jsem odháněl při

pěkné dechovce a čekáním na vnouče. Pojednou se zarazil. Co to ale povídám,

omlouval se. To vás jistě nezajímá. Proč ne? řekl tie Jílek, jen pokračujte.”

V zeovi jsme se zklamali. Byl to víc hochtapler a sukničkář ne pořádný manel.

Trvalo to tři roky a po smrti mé eny se rozpory u nich stále zvětovaly. Neboka ena se snaila, aby udrela to jejich manelství a nejen e se hodně naplakala, ale jistě mi neřekla vechno o výstupech, které se u nás odehrávaly. Oni toti mladí bydleli s námi. Teď bydlím jen s dcerou. Protoe ze byl nejen hulvát, ale vemi mastmi mazaný, hledal jsem ikovného advokáta. Předela mě dcera, která se sela se svou

bývalou spoluačkou z gymnázia a ta zařídila dalí. Věci se ujal pan doktor ák a …

Tady Jílek přeruil Pelcovo vyprávění. Jak se jmenuje ta spoluačka?”

Nějaká paní Karláčková a ta to zařídila přes manela u pana doktora áka.

Pokračujte, pane Pele, vybídl znovu Jílek.

Pan doktor byl asi třikrát u nás v bytě, aby mohl s dcerou probrat celý případ. Já

jsem se mu moc věnovat nemohl. To víte, sluba v Dopravních podnicích. Pořád

nějaký zádrhely. Vdy znáte ten zmatek. A jako dispečer jsem pořád v jednom kole.

No, a pojednou, asi před třemi týdny mě navtívil znovu pan doktor, zdali bych se

nechtěl trochu rozptýlit. Byl hovorný a připomínal, e rozvod je hotová věc a moje

dcera bude moci zase ít jako za svobodna. Zná prý jednoho cizího obchodníka,

Čechoameričana, který sem často jezdí a je pořád sám. Rád by se seel v domácím

prostředí s někým, s kým si můe upřímně popovídat. ák mu řekl o mé dceři, ale on

prý by rád poznal nejdřív mě. Nechtěl jsem pana doktora áka urazit, a tak jsem

přislíbil, e tam s ním půjdu.

123

Pele se na chvilku odmlčel a nevěděl, jak by měl pokračovat dál. Jílek to vystihl a

pomohl Pelcovi s otázkou: A bylo to skutečně přátelské a upřímné popovídání?”

To je ten důvod, proč jsem k vám přiel. Pohotění dobré, byt reprezentační, ale to ostatní s tím nemělo nic společného.”Byl příli zvědavý? zeptal se Jílek. Myslím,řekl pomalu Pele, e to bylo něco víc ne zvědavost.

Objevil se tam jetě nějaký chlapík, upovídaný a a. Jméno si nepamatuju, ale

pravděpodobně účetní, protoe sypal čísla nazpamě z rukávu a přesně to, na co se

ptal ten cizinec. Ode mne se toho nemohl tolik dozvědět a navíc jsem byl rozčilen. To byl spíe výslech ne přátelské popovídání. Chlebíčky a pití si mohu dopřát taky a za svoje peníze,” řekl Pele.

Třeba na pěkné dechovce, e?” odpověděl otázkou s úsměvem Jílek.

Správně. A tam si skutečně odpočinu od vech starostí.”

O co měl zájem ten pan doktor Fuchs?”

Vyptával se na hodně věcí. Ne najednou, ale kdy jsme si ukli na zdraví, vdycky

následovala nenápadná otázka, kterou by měl zodpovídat odborník a ne já. Doktor

ák přizvukoval a mě i toho účetního nabádal, abychom se nestyděli a řekli to svými

slovy. Jsme prý přece mezi přáteli. Kruci, e já tam vůbec lez, odlehčil si Pele hlasitě a pokračoval: Měl zájem, kolik dostaneme nových souprav na metro ze Sovětského svazu, jak se jmenuje hlavní odborník pro metro ze sovětské strany. Byl zvědavý, jak se s námi často schází a kdo je s ním nejlepí přítel z naích lidí. Za ty dvě hodiny bylo otázek víc ne dost, ale copak já můu jako dispečer vědět a znát takové podrobnosti, o které měl ten cizinec zájem? A i kdybych to věděl, co je mu do toho?

Odpovídal jsem veobecně a nebýt doktora áka, opustil bych byt daleko dříve ne za

dvě hodiny!”

Od té doby se neukázal ani doktor ák, ani vás náhodou nevolal doktor Fuchs?”

tázal se poručík.

Nevolal ani jeden, ani druhý. Ale kdyby se ozvali, asi bych je musel někam poslat,”

zesílil hlas Pele.

Naopak,” odporoval Jílek. Kdyby se znovu někdo z nich ozval, buďte příjemný a navtivte pana doktora.”

124

Pele se překvapeně podíval na poručíka.

Byl jste k nám upřímný. Nebylo by pro nás na kodu, kdybyste dostal dalí pozvání,

a pak zase nám přiel povědět, co a jak bylo.” Pele pochopil. Jílek ovem

zapochyboval, e by se návtěva opakovala. Zatím se tak nestalo ani v jediném

případě u těch, co doktor Fuchs poslední týdny hostil ve svém bytě.

Popite mi jetě jednou vá pobyt u doktora Fuchse i to, na co se ptal toho účetního.

Nepospíchejte a vzpomeňte si i na věci, které se vám zdají bezvýznamné,” řekl Jílek a nabídl Pelcovi cigaretu.

Po hodině opoutěl Pele kancelář poručíka Jílka. Neil si podali ruce na rozchodnou, ukl se Pele do čela.

No vidíte, na něco jsem zapomněl,” a sáhl si do náprsní kapsy. Vytáhl kuličkové pero a ukázal ho poručíkovi se slovy: Suvenýr od pana doktora Fuchse. ádné pero, ale sprosárna.” Začal otáčet horním koncem a přes sklíčko byla vidět nahá děvčata. Za prvé to není nic nového a za druhé je dost ubohé chtít si někoho získat za takovou pitominu. Pan doktor Fuchs si asi myslí, e jsme po takových věcech celí haví.

Tak my se, pane Pele, sejdeme na dechovce. Teď u vím, kde to je a kdy s e tam

hraje, vesele řekl Jilek a podával ruku na rozloučenou. Pele udiveně zakroutil hlavou Přesto si pomyslel, e by si s tímhle mladíkem určitě na dechovce porozuměli.

xxxx

Pro Karláčka přiel dlouho očekávaný den. Vlastně uběhlo teprve deset dní, kdy mu

Fuchs ohlásil návtěvu od firmy Herkel. Fuchs se postaral o ubytování Huberta

Ralinga. Vysoký mu s vojenským drením těla a s anglickým knírkem vůbec

nevypadal na obchodního zástupce. Karláček si to aspoň hned po prvních slovech

myslel. Mu v bezvadném obleku, světák.

Takových známostí a setkání bych potřeboval víc, abych také chytil obchodní vih a

vyznal se v kadé tlačenici, uvaoval v duchu Karláček. Ten chlapík neudělá zbytečný pohyb a gesta má perfektně nacvičená, jednalo se jako obvykle, kdy běelo o závané věci, ve Fuchsově bytě. Fuchs se ujal role hostitele. I on dělal vechno

promyleně a celé dění u měl v mysli dávno naaranované. Zahájil seznámením a

přeel hned k věci. Nikdo z nich necítil potřebu, aby o celé záleitosti rozváděl dlouhé diskuse.

125

Hubert Raling si přiel ověřit některé údaje a zpřesnit celou obchodní operaci, pokud se týká proplácení. A proplácení byl vlastně hlavní důvod. Cestou písemné korespondence by to trvalo příli dlouho a mohlo by dojít k vánému naruení ji

sjednané objednávky. Ve hře bylo mnoho peněz pro obě strany. Vlastně pro tři, kdy

se připojil i Karláček. To, co chystal Raling na Karláčka, netuil ani Fuchs. Měl za povinnost nahrávat Ralingovi a doporučovat Karláčkovi, aby byl povolný.

Návrh, s ním předstoupil Raling, vyvedl vak z klidu i Fuchse. Po zcela běných

otázkách a odpovědích, týkajících se vývozu investičního celku, uzavřel Raling hovor striktním vyjádřením z pověření firmy: Jsem rád, e ve probíhalo tak hladce. A nyní, pane inenýre, poslední přání, nebo spíe poadavek. Vzhledem k tomu, e nae firma platí okamitě, jakmile je zboí odesláno, ádá rabatní slevu ve výi tří procent.

Je to v obchodním světě běně praktikovaná věc a pro vás to není jistě ádná

novinka.” Karláčkovi se zatajil dech a nebyl schopen odpovědi.

Raling očekával odpověď. Pohrával si v ruce se zapalovačem. Karláček odpověděl, e

si pan Raling vůbec nedovede představit, co vechno se odehrálo v Ocelexu, aby byl

dán souhlas na sníení o tak velkou částku. A teď přijde dalí rána. Pan Raling hovoří o rabatních slevách, to souhlasí, ale tehdy, kdy je cena regulérní a ne za situace, která měla tak vzruenou předehru. S tímto poadavkem nemůe předstoupit před vedení. Ticho, které se nozhostilo po prvních slovech, ho vyburcovalo a donutilo k

dalímu vyjádření. To je vyloučeno, pane Ralingu,” řekl tie. Já vám přece nemusím vykládat, co znamená sníení ceny za bezvadný výrobek o celou čtvrtinu, A nyní to pokračuje v jiné formě. Chápete, co to pro mě znamená?” Zasáhl Fuchs. Ale, příteli, přivádí mě do rozpaků vá smuteční hlas. Nechme si to projít hlavou. Chceme přece dosáhnout dohody.” Raling zvedl pravici do výe a řekl: Pane inenýre, není mnoho času na rozmýlení. Můj čas je drahý a firma mě neposílá na prohlídku Prahy, ale vyřídit záleitost, která, pokud vím, není bez výhod ani pro vai osobu. Odmlčel se a po krátké chvilce pokračovala Zítra večer musím znát odpověď, samozřejmě závaznou. U proto, e pozítří ráno letím zpět do Mnichova.”

126

Karláčkovi hučelo v hlavě jako v úlu. Jako z velké dálky k němu doléhal Ralingův hlas

,Bylo by nejrozumnějí, abychom věc příli nekomplikovali a rozhodnutí padlo jetě

zde. Nevidím ádné váné překáky, pane inenýre. Vdy dodávky začnou a

koncem ledna a to u bude zase úplně jiná situace. Vai pro formu fakturu jsme

akceptovali s tím, e právoplatný kontrakt bude podepsán začátkem ledna. A k tomu

skutečně dojde. Nyní jen dokončit rabatní slevu a můeme se jít pobavit do nějakého

podniku. Jsem zvědav na noční Prahu, řekl a významně se podíval na Fuchse.

Pane inenýre, já bych se tak trochu zamíchal mezi vás, řekl Fuchs. Snad by vám

neublíilo, kdybyste slíbil panu Ralingovi, e zařídíte jejich poadavek a bude klid.

Máme skutečně jetě několik týdnů do podepsánt smlouvy a do té doby . . R a l i n g

trochu podráděným tónem přeruil jeho úvahu. Slíbit, to ano, ale na papír.

Mně stačí jedna jediná věta s podpisem pana inenýra a zůstaneme gentlemany, kteří

si navzájem pomáhají. Celý večer skončil vydatným flámem. Omluva se musela

zapít. Rozdíl byl jen v tom, e Karláček poctivě vyprazdňoval sklenky, zatím co Raling s Fuchsem popíjeli častěji sodu ne whisky. Raling byl spokojen. Odměna pro Karláčka jde na úkor Ocelexu.

xxxx

Kapitán Bouček s poručíkem Jílkem hodnotili nashromáděné doklady. Bylo ji jasné,

e pionání zprávy, které docházejí do centrály v Mnichově, pocházejí od doktora

Fuchse. Orgán z Mnichova získal podstatnou náplň a obsah odesílaných informací z

Československa. Pocházely z oborů, jejich pracovníci chodili na návtěvy k

Fuchsovi. pionání údaje byly přesně formulovány a jejich nebezpečnost stále

narůstala. Informátor z Prahy získával materiály z různých hospodářských úseků a ze

zahraničního obchodu. Speciálně z Ocelexu. Dle dalí informace z Mnichova měl

přijet do Prahy člověk se zvlátním úkolem. Orgán sdělil, e jakmile zjistí jeho jméno, bude Prahu Informovat.

Jetě na vysvětlenou, začal Bouček, ten Taube není asi totoný s naím Holubem.

Ná orgán si není jist. To ovem neznamená, e je mimo hru.

Tak to určitě ne, rozhodně řekl Jílek. Chci tě právě informovat, jakou hraje roli ten počestný a nesmělý Holub.

127

Předloil na stůl dokumentační materiály. Máme bezpečně zjitěno,” začal znovu Jílek, e funguje přímé spojení mezi Holubem a Vránou. Přesněji s oběma. To znamená jak se starím, tak mladým Vránou. Je to důmyslně vymyleno. Doktor

Fuchs jako hlavní osoba zůstává stranou. Tak se to zdá na první pohled. Ve

skutečnosti předává získané materiály panu inenýru Holubovi, který zařizuje dalí.”

Při výkladu rovnal na stůl před kapitána Boučka průkazné materiály. Jednou za čtyři dny se schází Holub se starým Vránou, a to vdy na různých místech Prahy. Nikoliv v kavárně nebo v jiném veřejném podniku, ale na ulici. Mají naprosto stejné aktovky a

předání je dílem okamiku.” A mladý Vrána?” tázal se kapitán.

Potvrdilo se nae vytypování. Jako zaměstnanec na letiti doručí věci téměř bez rizika pilotovi, který létá na trase PrahaFrankfurt a opačně.” Ná pilot?” zněl dotaz.

Ne. Západoněmecké společnosti. Propojili dost dlouhý řetěz, ale jakmile jsme

zachytli jeden článek, tak u lika sotva zamete stopy.”

A tímté způsobem dostává Fuchs instrukce?” tázal se kapitán. To je právě otazník.

Při odchodu z letitě nejede mladý Vrána za Holubem ani Fuchsem. A přesto

zpracované materiály od Holuba, respektive svého otce odváí na letitě. Přímý styk s nimi určitě nemá. Někde jsme věc nedotáhli do konce. Počkáme si na přítí přílet z Frankfurtu,”To vak nezní moc logicky, Frantiku,” odporoval Bouček. Tak jak přebírá starý Vrána materiály od Holuba, můe v druhé aktovce předat instrukce.

To jsem si také myslel a do včerejka. Chtěl jsem mít jistotu a snad jsem to i trochu přehnal,” odpovědět Jílek a na éfův zkoumavý pohled pokračoval: Způsobili jsme mení tlačenici na Jungmannově náměstí. Vránovi vyrazili aktovku z ruky a stačila malá chvilka, abychom se přesvědčili o její náplni. Byla prázdná. Úplně prázdná.

Bouček se zamračil: To nebylo zrovna nejlepí řeení. Můe to způsobit nezdar celé

realizace.”

Soudruhu náčelníku, Vrána nepojal nejmení podezření. Jetě děkoval, kdy mu ná

člověk podával aktovku. Sehrál to mistrně. Ptal se dvakrát, jestli ta aktovka co zvedl ze země, je skutečně jeho.

128

Tady nebezpečí nehrozí, dodal klidně Jílek.

Kapitán Bouček si třel spánek. Jílek tuil, co by rád náčelník slyel a dočkal se dalí otázky.

Postupujeme systematicky po vzájemné dohodě. Jak přebírá Holub materiály od

Fuchse, kdy ho tak málo navtěvuje?”

To byl hlavolam i pro mé lidi. Dlouho jsme Holuba vylučovali ze hry, a to byla chyba.

Postup vymyslel Fuchs. Velmi jednoduchý, ale za to účinný. Materiály vkládal na

chodbě do své potovní schránky, která je mimo jiné dosti objemná. Ví, e nemůe

dostat ádný dopis, a tím vyřadil i potovního doručovatele z případného objevu.

Klíče od schránky měl nejdříve Holub a potom Fáberová. To vechno byly jenom mé

dohady, ale nyní jsem si jist. Fotokopie materiálů ze schránky mám u sebe. Nic jiného nezbývalo,” skončil Jílek. Ty toho má na srdci jetě víc, posílíme se černou kávou,

řekl Bouček. Kdy pomalu míchali kávu, začal znovu Jílek hovořit: Mám toho

skutečně víc na srdci a je to souvislost mezi Ocelexem a Fuchsem. Správněji mezi

Karláčkem a Fuchsem. Kontrakt za čtyři milióny dolarů je na spadnutí. Karláček

připravuje závěrečný akt. Je známo i to, e vývoz by se měl uskutečnit za neúměrně

sníenou cenu. Zdůvodnění, které jsem si prověřil, pokračoval Jílek, je veobecné.

Karláček argumentuje, e udret obchodní styky s NSR za nynějí politické situace je nanejvý důleité a nutná. Trochu frázovitosti a nadutosti. Po dohodě s námi dal náměstek předběný souhlas. A tady vzniká váné podezření, e jde o osobní

Karláčkův tah. Je častým Fuchsovým hostem a právě firma Herkel, kterou zastupuje

doktor Fuchs, bude hlavním obchodním partnerem.

Návtěvy u Fuchse pokračují? Myslím i jiných? zeptal se Bouček.

Ano. Do včerejího dne navtívilo Fuchse ji 35 lidí. Pestrá směs, v naprosté větině ti, kteří svoji politickou hru prohráli. Zajímavý doplněk k této vybrané společnosti přibyl včera, pan disponent Raling z Mnichova. Hned se setkal u Fuchse s Karláčkem.

Souhlasí, řekl Bouček. Orgán nás upozornil, e osoba pana Ralinga je velmi

zajímavá. V roce 1945 skončil válku jako poručík wehrmachtu. V letech 19501952

absolvoval speciální kolu Gehlenovy pionání organizace.

129

Koncem roku 1963 přeel k firmě Herkel, kde vykonává funkci, řečeno po naem, tak

zvaného styčného důstojníka mezi firmou a obchodními zástupci v celé Evropě.

Vystupování navenek uhlazené, nenápadné. Má naprostou důvěru svých éfu a je

stále ve styku s BND, odříkával Bouček.

Zajímavé, uklíbl se Jílek. Ptáčkové se houfují a Praha se jim nějak zalíbila. Jen jedno nemůu pochopit. Z těch 35 lidí přiel jen jediný občan, aby nám oznámil, e se jedná o činnost, která je v rozporu s naimi zákony.

Moc se nediv, řekl Bouček Sám ví, kdo k Fuchsovi chodil. To je pravda, ale mimo

Pelce jsem hovořil jetě se dvěma účastníky, kteří navtívili Fuchse v bytě. Musím

říci, e byli upřímní a vypověděli vechno, co se odehrálo. Myslím, e se odlehčilo

jejich svědomí.

Kapitán Bouček neměl rád uspěchanost. Podceňovat detaily nepřicházelo v oddělení

kapitána Boučka v úvahu. Neli od něho odeel poručík Jílek, byly projednány

vechny podrobnosti i způsob, jak provést realizaci případu Lika.

Oba byli přesvědčeni, e je to otázka krátké doby. Bylo jasné, e je třeba zasáhnout včas, aby následky této pionání akce příli nepokodily důleitý hospodářský úsek.

xxxx

Nazítří večer přiel rozruený Holub k Fuchsovi bez předchozího ohláení, co se

nikdy nestalo. Při pohledu na něho pocítil Fuchs lehké zamrazení. Holub se posadil

do klubovky a rukama si bez ustání upravoval vlasy.

Dívali se mlčky jeden na druhého. Musel jsem přijít, opakoval Holub, mám dojem,

e jsem sledován. Fuchse zachvátil nový pocit strachu. Vyvinul vekeré úsilí o

zachování bezstarostnosti. Ale jděte řekl tie, to je snad mylná představa. Nervy si také jednou musí prosadit svoji funkci. Holub zavrtěl záporně hlavou. Ne, ne, řekl rychle, tentokrát se nemýlím. Cítím neustále za sebou tiché kroky a vidím neustále oči, které mě pronásledují.” Fuchs se trochu uklidnil. Jsou to přece jen nervy. Chce to pár týdnu klid a vechno bude zase v pořádku.

Ten pocit má i Elika, tedy slečna Fáberová. Poslední dny ji neustále někdo sleduje a i v práci pozoruje změny.

130

Nemyslete si, e jsem zbabělec, ale je zapotřebí něco udělat, chvatně odříkával.

Dobře, dobře, pokývl Fuchs hlavou. Zařídím, abyste na pár týdnů byl vysa zen ze

hry a uvidíte sám, e jste se se slečnou Fáberovou mýlili. Stačí vám teto ujitění?

tázal se. Děkuji, stačí. Elika bude spokojená. Kdy mi předáte poslední materiály?”

zeptal se. Jen dvakrát v určeném termínu a pak na čas přeruíme spolu vekerý

styk.” Holub se pomalu zvedl a podal Fuchsovi ruku. Omluvte mě, ale je to určitě jen na čas. Mě přece znáte,” a s tím se rozloučil. Po jeho odchodu na stejném křesle dlouhou dobu seděl zamylený Fuchs. Pocioval sám, e i přes vechny úspěchy není něco v pořádku, ale co? Kde je slabí článek řetězu? Neplnily jeho figury na

achovnici vechny promylené tahy? Rozhodl se, e za takové situace musí podat

zprávu majorovi. Ve stručné informaci upozorňoval, e Holub se stává nebezpečným

pro svůj neklid a časté selhání nervů. Slíbil mu sice na určitý čas oddech, ale ádá Mnichov, aby sami rozhodli o dalím postupu.

Dnes vak stejně nemohl zprávu odevzdat. Teprve zítra můe vloit informaci do

schránky ve volantu, o které Holub neví, a centrálu upozornit, e patně hrozí

nebezpečí. A ádat o povolení, aby směl co nejdříve a natrvalo zmizet z

Československa.

xxxxNásledujícího dne dostal Fuchs dalí

nezvanou

návtěvu. Přiel inenýr Karláček.

Fuchs ho příli rád neviděl. Poslední dva týdny nepřinesl ádný podstatný materiál.

Doktor si vypracoval na Karláčka osobní taktiku. Nechá ho chvíli v klidu a pak mu

stiskne hrdlo. Stejně v tuto dobu myslí Karlaček jen na dolary. V polovině ledna se

bude podepisovat kontrakt. Jen aby inenýrovi zatím nepovolily nervy. Počká, o čem

začne Karláček hovořit, a podle toho zvolí postup. Nakonec zůstane z celého okruhu

jen hrstka. Snad upovídaný ák, kterého si drí delí dobu částkami v markách, a pár ostatních, kteří se dosud spokojili jen se suvenýry a lahví whisky.

Stalo se něco zvlátního?” přivítal ho Fuchs otázkou. Karláček kývl záporně hlavou.

Zdálo se, e se nechce příli dlouho zdrovat.

131

Ani si nesedl. Alespoň to odříkáme ve stoje, uvaoval Fuchs a prohlíel si Karláčkův obličej. Nezdá se, e je něčím zneklidněn, ale čert se vyznej v lidech tohoto typu.

Karláček sáhl do kapsy a podal Fuchsovi nevelký balíček. Něco jsem vytvořil.

Zajímavosti, které nejsou zajímavé jen pro mě. Nemohl jsem se v poslední době nějak

soustředit. Padá na mě někdy taková divná tíseň, ale to bude asi proto, e se blíí

vánoce,” vysvětloval. Fuchs neodpovídal a čekal na dalí vysvětlení účelu návtěvy.

Přiel jsem o radu anebo lépe řečeno, poádat vás o souhlas,” řekl pojednou s

důrazem v hlase. Co je tak důleitého, e potřebuje okamité rozhodnutí? Něco v

podniku, nebo snad

Nesledoval vás nikdo?” tázal se Fuchs.

Zahlédl údiv, ale i obavu v inenýrových očích. Ne, vůbec nikdo,” odpověděl

Karláček, ale zároveň si uvědomil, e na tuto monost nikdy nepomyslel. Vdy

vechno vycházelo tak hladce a v podniku má jeho jméno stále výborný zvuk. Ptám

se u ze zvyku,” řekl s úsměvem Fuchs, pak je vechno v pořádku.”

Ne tak docela, pane doktore,” spustil Karláček. Byla mi slíbená záloha na mou provizi z obratu, který se začíná realizovat. Uběhly tři týdny a zástupce firmy, pan Raling, se vůbec neozval. Chci ho poádat, aby plnil slovo.” Zahnal Fuchse do slepé uličky. Pane inenýre, nezbývá u mnoho času, aby se stalo skutkem to, co jsme společným úsilím vytvořili. Pak bude vyplacena část vaí odměny,” kličkoval, protoe si nevěděl rady. Nebylo řečeno, kdy se vyplatí tajná provize. Karláček zamával rukou na nesouhlas. Jasně bylo řečeno, e část dostanu před první dodávkou. Kontrakt je stejně u nás v podniku znám a e se čeká jen na oficiální podpis, to je formalita. Zítra zavolám pana Ralinga a poádám ho, aby přijel hned do Prahy, e potřebuji slíbené doplňky. Chápejte, pane doktore, vánoce se blíí a peníze jsou potřeba,” snail se vnutit Fuchsovi svůj záměr. Fuchs poznal, e by zbytečně ztrácel čas, kdyby v této věci odporoval. Usmál se a řekl: Správně jste se rozhodl. I já budu volat, e

přítomnost pana Ralinga je velice nutná.” Karláčkovo napětí povolilo. Musel vak jetě říci, jak vysokou částku si představuje pro první setkání.

Xxxx

132

Kapitán Bouček měl před sebou podrobný rozbor i plán akce Lika včetně

navrhovaného řeení. Navíc obdrel zprávu od spolupracovníka z Mnichova, e

Raling přijede do Prahy přítí den mezinárodním rychlíkem. Akce musí být důkladně

zajitěna. Hlavní osobou je sice Fuchs, ale jeho nahrávači hrají stejně nebezpečnou

úlohu. Kadý jednotlivý krok je třeba učinit po zralé úvaze a při tom neztrácet čas.

Plán kapitána Boučka stanovil přesný postup pro jednotlivé pracovníky odboru. Pro

závěr akce Lika bylo třeba přibrat na pomoc jetě dalí spolupracovníky. Pro

odpojení a izolování jednotlivých článků řetězu. Je nutné provést zásah v určenou

hodinu a naráz. xxxx

Mezinárodní rychlík přijel do Chebu. Do kupé přistoupil mu se enou a bavili se o

rodinných záleitostech tak hlasitě, e Raling, který nerozuměl česky, si byl naprosto jist a nepojal ani stín podezření. V Plzni si zael do jídelního vozu. Malý příruční kufřík si vzal s sebou. Mu se enou se přestali hlasitě bavit a pozorovali okolí, neobjeví-li se dalí společník. Nestalo se tak. Raling se asi za půl hodiny vrátil do kupé a vydatně kouřil. Před Prahou vyprovokoval mu se enou hádku, zabouchl dveře a vzdálil se. Raling se na enu s porozuměním usmál. Manelské hádky jsou

vude. Tenhle člověk se vak zdál a příli prudký. Vlastně, co je mi do toho,

pomyslel si Raling. Byl by raději, kdyby vlak uháněl zpět ke hranicím a měl ji Prahu za sebou. Ten mladý inenýr chce mermomocí zálohu. Sáhl na příruční kufřík, do jeho dvojitého dna přendal na klozetě cestou do jídelny balíček, ukrytý během celní prohlídky v plastickém pouzdře, připevněném v podpaí. Na oklamání celníků měl s sebou velký kufr, kam naskládal vechno moné ze atníku a prádelníku. Byl

překvapen, e ani tak velké zavazadlo neupoutalo zvlátní pozornost celní kontroly.

Vyzvali ho sice, aby kufr otevřel, ale obsahu věnovali jen letmý pohled a s

poděkováním odeli. Mu, který nazlobeně odeel z kupé, odeslal mezitím zprávu

kapitánu Boučkovi, e vechno probíhá normálně. Ralinga přivítal na nádraí v Praze

Fuchs a odvezl si ho do bytu. Raling celou cestu v autě nepromluvil. Pokládal tuto

cestu do Prahy za ztrátu času, ale hlavně za dost nebezpečný výlet.

133

Kdy vstoupili do bytu, řekl Raling: Zítra odjídím. Chci to mít dnes za sebou a

doufám, e u k takové situaci vícekrát nedojde.

V Mnichově jste si moc sympatií nezískal.” To si dovedl Fuchs představit. Musí

vysvětlit Ralingovi, proč a jaké hlavní důvody ho k tomu vedly. Odeslal zprávu i

majorovi s přísluným vysvětlením. Dnes o půlnocí přijde inenýr Karláček a také

věřím, e to bude naposled, co se setkáme,” odpověděl Fuchs.

xxxx

Od svého prvního vstupu do Prahy ji nikdy Fuchs nenavtívil onu ulici a onen dům na předměstí, kde se tehdy dle pokynu ohlásil zazvoněním. Dlouho mu vrtalo v hlavě, kdo tam asi bydlí. Ale jsou případy, kdy mlčet a nevědět přináí uitek. A této zásady se pracovník BND Fuchs drel. To vechno se mu pojednou oivilo v paměti ve chvíli, kdy společně s Ralingem očekávali Karláčka. Fuchs nemohl vědět, e obyvatel onoho

domu Karel Vrána byl před lety pilotem. Seznámil se na svých cestách s mnoha lidmi,

kteří neměli s jeho profesí nic společného. Mimo jiné i s majorem Wernerem. Nyní je

ji pátý rok v důchodu a jeho bývalí přátelé z ciziny si na něho vzpomněli. Chtěli mu

vylepit” penzi a on přijal. Zapojil do hry i svého syna, Bořka Vránu, který pracoval na letiti. Ve, co Fuchs předal Holubovi, se dostávalo tajně leteckou cestou do Frankfurtu. Jenom zvlátní pokyny majora Wernera určené speciálně pro Fuchse ly

prostřednictvím tajné schránky ve volantu a touto cestou odcházely i Fuchsovy zprávy pro majora. Byly určeny jen dva dny v týdnu a tajnou slubu listonoe” vykonával rovně Karel Vrána, tentokrát bez Holubovy spolupráce.

Karláček nepřicházel a Fuchs začal pociovat neklid. Nemohl se ho zbavit. Raling

seděl celý večer stále zachmuřený a v duchu proklínal vechno, co mu přilo na mysl.

Je pátek a on mohl v tuto hodinu uívat veselé společnosti ve své přepychové chatě.

Konečně se ozval smluvený zvonkový signál na dveřích Fuchsova bytu. Karláček

vstoupil a omlouval se za zpodění. Snail se, aby jeho pozdrav vyzněl co

nejsrdečněji. Také pevný stisk jeho pravice dával najevo, jak rád vidí pana Ralinga.

Mylení obou vak bylo shodné.

134

Přáli si, aby jejich setkání netrvalo příli dlouho a mohli se co nejdříve rozloučit.

Fuchs si navíc přál, aby zmizeli oba a kdyby to bylo moné, tak ihned.

Raling sáhl po malém kufříku a poloil ho na stůl. Splnili jsme vae přání a

poadované doplňky jsem přivezl,” řekl Raling a ani se nepokouel oslovit Karláčka titulem inenýra. Ralingovi bylo známo jak dalece je Karláček svázán i zavázán jejich orgánům a nepotřeboval hrát roli podřadnou. Pak stále odměřené pokračoval: Těch doplňků jste si přál příli mnoho. Usoudili jsme, e i to co jsem vám přivezl, můe

stačit, jakmile se v lednu oficiálně podepíe kontrakt, budete dostávat doplňky podle vzájemné úmluvy. A teď k věci, dodal a před zraky Fuchse i Karláčka uvolnil skrytým mechanismem dutý prostor v kufříku. Vyňal dva stejné balíčky a poloil je před Karláčka. Podepite mi zde příjem,” řekl nedbale a s balíčky přistrčil i papír s napsaným textem. Karláček zahlédl hodnotu vrchní bankovky a odhadl, e v obou balíčcích můe b ý t …

Ozvaly se prudké rány na dveře, které se rozlétly a v přítím okamiku se objevili dva mui v místnosti. Co si to dovolujete?” koktal Fuchs. Státní bezpečnost,” řekl třetí příchozí, kapitán Bouček. Na stole leely balíčky v hodnotě 10 000 dolarů. Fuchs a jeho společníci zůstali tak překvapeni, e nestačili nic ukrýt. Karláček těce dosedl na idli. Raling se první vzpamatoval: Jsem cizí státní přísluník a následky si ponesete, pánové.” Mezitím přili dalí dva přísluníci Bezpečnosti. Jeden z nich ukázal Fuchsovi povoleni k prohlídce bytu. Druhý den se setkal se svými starými přáteli na

jiném místě a bez dýchankové atmosféry. Bylo mu těko. Holub, ák, Pernatec,

Vrána, ale i dalí, kteří se mezi sebou neznali. Toto setkání a za těchto podmínek

naaranoval někdo úplně jiný ne doktor Fuchs a brzy nabyli jistoty, co to z n a m e n á .

Fuchs si je prohlíel a neli ho zavolali k prvnímu výslechu, trpce si pomyslel, e

půlnoční akce, které se mu vdy tak dařily za něho tentokrát bude rozhodovat někdo

jiný. Pocítil únavu a strach. Nechtěl ani domyslet, kolik půlnocí bude přemýlet ú p l n ě jinde a sám.

Konec