Příli tvrdý rock - Eduard Huth

Poručík Pechan sedí v kanceláři oddělení vyetřování VB a upíjí kávu. Takových chvil jako je tato nemá mnoho. Obyčejně neví, co dělat dřív, aby vechno stihl. Snad je to tím dlouhotrvajícím vedrem, které způsobuje, e ani kriminální ivly nejsou příli aktivní.

Z polední siesty jej vyruil telefon. Má se dostavit k náčelníkovi okresní správy. Takové pozvání obvykle neznamená nic příjemného. Větinou jde o naléhavou práci. Kdy se v záleitosti angauje sám okresní náčelník, jde vdycky o případ povaovaný za zvlátě sledovaný a mimořádné důleitosti.

I náčelník je zmořen vedrem. Sedí v kanceláři jen v koili a bez vázanky. Na stole mu tie přede motorek elektrického větráčku. Nenechal Pechana, aby se předpisově ohlásil a ukázal na idli u svého stolu. Sáhl na jednu z hromádek papírů a začal číst:

Skupina Exploze vystupovala ve středu v Humpolci, ve čtvrtek v Jihlavě a v pátek v Havlíčkově Brodě. Vechny tři noci spali členové skupiny v hotelu u nás v Jihlavě. Přesto nám účtovali cestu třemi auty z Moravy na koncert. Celkem to dělá skoro dva tisíce korun. Protoe jsme výtěek koncertu věnovali na fond solidarity, nechceme se nechat zbytečně okrádat. Páni z Exploze nebo z Agentury si snad myslí, e nám venkovanům mohou naúčtovat vechno a my to bez reptání zaplatíme. ádáme vás o zakročení. Výbor organizace SSM … Jihlava.”

Co s tím, soudruhu náčelníku?”

Chtěl bych, aby ses na to podíval. Já vím, e to patří hospodářské kriminálce, ale v daném případě jde o irí souvislosti a ostatně myslím si, e má ke kulturní problematice blízko a tak se toho ujme!”

Take prověřím účtování za koncerty v uvedené době. Zavolám do hotelu v Jihlavě, kdy tam skupina Exploze spala, zajistím dobropisy, připravím oznámení na toho, kdo úmyslně účtoval neoprávněné cestovné pro rozkrádání a případ je uzavřen.”

Ne tak zhurta, chlapče! To co říká, by mohlo udělat klidně i místní oddělení. Na to bych nepotřeboval kriminalistu. Tento dopis je u vyřízen. Aspoň pro svazáky z Jihlavy a pro Explozi. Prokázalo se jednorázové vybočení. Vrátili peníze a písemně se omluvili. Jene podle mě jde o celý systém okrádání pořadatelů nejrůznějích kulturních akcí. Nejen Explozí, ale řadou hudebních a estrádních skupin. Chci, aby ses zaměřil na Agenturu. Bude tam toho asi víc. Počkej chvíli, kapitán Beran přinese dalí informaci.”

xxx

Václav Nováček, jméno mé. Hudebník z povolání. Kapelník a skladatel,” představil se před několika dny dobře oblečený, udrovaný mu kapitánu Beranovi v jeho kanceláři, kdy se přesvědčil, e mluví opravdu s náčelníkem oddělení hospodářské kriminality.

Nemám rád, kdy ze mne někdo dělá pitomce. A taky se nechci nechat do něčeho zatáhnout.” Zamyslel se a zpytavě pozoroval Berana, aby zjistil jak na něj sdělení zapůsobilo. Z Beranovy tváře se nedalo nic vyčíst.

Jako muzikant nesmím při koncertech nebo hraní na zábavách nic vybírat. Vechno účtuje Agentura a ta se s celou kapelou vyrovnává jednou měsíčně. Vdycky dostáváme peníze mezi pětadvacátým a posledním v měsíci. Asi před týdnem mi neočekávaně přila z Agentury určitá částka, která mě překvapila. Hlavně tím, e byla doručena v neobvyklou dobu. Asi za dva dny mi telefonoval náměstek ředitele Agentury Goliá a moc se mi omlouval, e mi omylem dal poukázat peníze, které mi nepatří a e by je musel vrátit ze svého. Prosil mě, abych mu je vrátil.

Peníze jetě netknuté leely v mém psacím stole. Mám rád pořádek a tak jsem si řekl  nebudu otálet. Cestu na Agenturu jsem zrovna v nejblií době nechystal a tak jsem vyplnil potovní poukázku a poslal peníze zpět účtárně Agentury. Za tři dny jsem měl peníze zpátky. S průvodním dopisem účtárny, ve kterém mi vedoucí sděluje, e mi má být dodatečně vyplacena částka a tak dále podle rozhodnutí repartiční komise Agentury. Za angaovaná vystoupení mimořádného kulturně politického významu. Nevěděl jsem, co je to repartiční komise a tak jsem si zjistil, e jde o rozdělovači komisi.

Rozhodl jsem se zajít na Agenturu. Vyhledal jsem v účtárně paní, která vede běný účet mých honorářů a ta mi ukázala zápis, v něm bylo uvedeno, e mi skutečně má být přísluná suma vyplacena. Dost jsem se divil, protoe my hrajeme dechovku a na tom nevidím nic mimořádně angaovaného. Taky mi připadal divný ten telefonát náměstka Goliáe, ale pak jsem to pustil z hlavy. Asi bych na to časem úplně zapomněl.

Včera se náměstek Goliá ozval znovu a urgoval vrácení peněz. Vypravil jsem se na Agenturu a navtívil jsem ředitele Parobka. Trochu jsem zachytračil. Zamlčel jsem informaci od úřednice z účtárny i její dopis a poádal o vysvětlení, fteditel vytáhl ze stolu zápis z repartiční komise a ukázal ml, e podle jeho zápisu opravdu ádné peníze dostat nemám.

Pak mi vysvětlil, jaké peníze se to vlastně rozdělují. Ze vech populárních pořadů, zejména hudebních, sráejí vedle agentáních nákladů jetě tři procenta, z nich se tvoří fond kulturně politického nadhodnocení. Platí se z něho pořady, které nemají výhradně komerční charakter a jsou buďto kulturně politického charakteru nebo mají vzdělávací význam. Větinou je Agentura poskytuje zdarma a nevybírá se při nich vstupné.

Na moji námitku, e moje kapela má komerční charakter, mi pan Parobek řekl, e jde určitě o omyl a e mi to jistě vysvětlí náměstek Goliá.

Sel jste ke Goliáovi?” zeptal se Beran.

To víte, e ano. Ty peníze mi nepatřily, tak co s nimi? Goliá hovořil něco o omylu. Dal mi uvařit skutečně dobrou kávu a znovu mi začal děkovat, e jsem to placení nenechal na něm, i kdy jsem peníze přijal v dobré víře, e mi patří. Ukázal mi opět zápis z oné komise, kde jsem nebyl uveden. Zaslanou částku jsem mu vrátil a poádal ho o vystavení potvrzení. Tady je. Moná, e na tom nic není, ale nějak se mi celá záleitost nelíbí a tak jsem se rozhodl, e vám vechno oznámím. Kdy bude moje podezření liché, nikdo se, doufám, nic nedoví a věc bude v pořádku.”

Pane Nováčku, neslyel jste mezi kolegy, e by se někomu stalo něco podobného?” vyptával se Beran.

Ani ne. Často se bavíme o vyúčtování Agentury. Je

v tom hrozný binec, protoe za některá vystoupení dostaneme peníze hned přítí měsíc, za jiná třeba za dva měsíce, ale také za tři i více.”

,,Jak je to moné?41

Kdy uskutečníme koncert nebo hudební vystoupení, tak Agentuře poleme potvrzení o realizaci smlouvy. Samozřejmě, e realizačky neposílám kadý den, obvykle tak jednou za týden nebo za deset dnů. Ty pak leí nějaký den na Agentuře a ta je potom zlikviduje. Referentka, co nás agentuje, vystaví pro pořadatel, který si nás objednal, fakturu a teprve a pořadatel zaplatí Agentuře, dostaneme zaplaceno i my. Agentura odečte cestovné, náklady za amortizaci aparatury a vlastní honorář rozúčtuje mezi členy orchestru. Ale počkejte! Teď si vzpomínám. Před časem, ale to bude určitě u nejméně rok, mi říkal kolega Kalous, e se mu stalo něco podobného. Dostal nějaké peníze, jene za pár dní je po něm ádala Agentura zpátky. Měl kolem toho nějaké patálie, ale podrobnosti si u nepamatuji.44

Beran pak přečetl nahlas protokol, sepsaný s kapelníkem Nováčkem.

xxx

,,U tomu začíná rozumět?44 obrátil se náčelník na Pechana.

Tak trochu, ale pořád nechápu, co s tím mám já společného. To snad je věc hospodářské kriminálky a ne moje?44

Věc se má, Karle, tak,44 začal vysvětlovat náčelník okresní správy, podplukovník Zach, půjde zřejmě o dost sloitý a pracovně náročný případ. Na Beranově oddělení teď nemáme komu případ svěřit. Jak ví, je tam o dva lidi méně, protoe Beranův zástupce je dlouhodobě nemocný a poručík Sviták odeel na rok do koly. Dlouho s tím otálet nemůeme. Proto jsem tě Beranovi dočasně přidělil.44

Co jsem, soudruhu náčelníku, provedl?44 bránil se Pechan. Proč musím zrovna já? To si nemohou vzít někoho z místního oddělení? Třeba by si někdo přeloení z uniformy na hospodářskou kriminálku povaoval. Já to musím chápat jako za trest.44

Tak u dost,” zvýil hlas náčelník, rozhodl jsem, e se záleitostí bude zabývat ty. Dnes předá vechny svoje spisy kapitánu černému a od zítřka bude pracovat na hospodářské kriminálce. Podrobnosti ti vysvětlí kapitán Beran. Má jetě nějaký dotaz?”

Pechan pouze zavrtěl hlavou. Věděl, e nadřízeného rozzlobil. Sám se také cítil dotčen. Vdy náčelník nemůe přece jenom tak někoho přehazovat z jednoho pracovitě na druhé.

To je vechno,” ukončil hovor podplukovník. Obrátil se jetě na odcházejícího Pechana: Bude mě o výsledku etření pravidelné Informovat!”

Kapitán Beran přijal Pechana vlídné. Poručík v něm viděl spí starího kolegu ne dočasně nového představeného. Vylil mu hned vechnu hořkost.

Ani se nezeptá, jak náčelník na tenhle nápad přiel?” zeptal se Beran, kdy Pechana nechal nejdříve vymluvit. Tuhle roádu jsem náčelníkovi navrhl já sám. Na skupině obecné kriminality patří mezi nejschopnějí kluky. Nebude na kodu, kdy si rozíří znalosti a zkuenosti i v jiných oborech bezpečnostní práce. Taky to tak chápej. Náčelník ví co dělá. Ostatně si myslím, e po pár měsících práce na hospodářské se vrátí zpět a co ví? Třeba budeme velmi úzce spolupracovat.”

Rozhovor s kapitánem Beranem Pechana trochu uklidnil. Beran mu vysvětlil, e následujícího dne musí zajet na krajskou správu, kde ho bude informovat na odboru hospodářské kriminality pracovník, který se příslunou problematikou zabývá.

2

3

4

6

7

11

12

13

14

16

17

18

20

21

22

23

24

Konec

2

V kanceláři krajské správy SNB panoval dik silným, starým kamenným zdím příjemný chládek i v parném létě.

Jestlie máte prokázat hospodářskou trestnou činnost v dotyčné Agentuře,” začal pracovník, který u Pechana očekával, musíte se nejdříve věnovat některé zastupované skupině. Vpodstatě lze říci, e ádné hudební nebo estrádní těleso nemůe páchat hospodářskou trestnou činnost bez účasti někoho z Agentury, nebo alespoň bez jeho tichého souhlasu. Jakmile některá skupina začne provádět finanční machinace, má pracovník Agentury monost poměrně brzy na levoty přijít a učinit jim přítr. Anebo v opačném případě se na nich podílet.”

Na co bych se měl podle vás u takové skupiny zaměřit?”

Nejčastéjím druhem trestné činnosti je rozkrádání formou nadhodnocování cestovného. O rozkrádání jde proto, e pokozena bývá obyčejně některá společenská organizace. A jak víte, společenská organizace a jejich majetek jsou z hlediska zákona povaovány za organizace socialistické. Jakmile si začne skupina nebo kapela účtovat na ňůře denní dojídění, musí to odpovědného pracovníka Agentury, o ní se vám jedná, trknout. Teoreticky by měl vedoucímu kapely domluvit a zabránit, aby se účtování podobným způsobem neopakovalo.”

Dělají to v jiných Agenturách?”

Větinou ano. Ale najdou se jedinci, kteří za přiměřenou úplatu nesprávné účtování cestovného přehlíejí.”

Lze vůbec spoluvinu prokázat?”

Nepřímo, ale lze. Třeba praská kapela pořádá několik koncertů na severní Moravě. Kdy bude účtovat denní dojídění, je jasné, e jde o podvod. Pracovník Agentury by musel být na hlavu padlý, kdyby věřil, e celá kapela denně dojíděla do Prahy a nazpátek. Hůře se prokazují neevidované produkce. Ve spojení s Agenturou vypadá taková činnost asi tak. Agentura obdrí objednávku na určitý termín. Přísluná referentka zatelefonuje pořadateli a sdělí mu, e kapela má sice onen termín volno, jene bohuel u vyčerpala počet povolených vystoupení v měsíci a tak nesmí vystoupit. Take a někdy jindy. Pořadatel obvykle zabere a poádá, zda by to nějak nelo udělat. Referentka po určitém otálení navrhne platit vystoupení bez faktury, bez Agentury. Je jasné, e jde o daňový únik a skupina získá neoprávněné prostředky.”

Co kdy pořadatel nezabere nebo nepochopí monost?”

Tak dostane za čas potvrzenou objednávku a vystoupení se uskuteční na normální fakturu. Taky se často vyskytují případy nesprávného uvádění počtu vystupujících. Účtuje se více účinkujících ne jich skutečně bylo. Někdy účtují umělcům vyí honoráře, ne jim byly určeny při kvalifikační zkouce. Jindy zase prodávají za hotové plakáty, které byly zaplaceny z fondu propagace Agentury.”

To se ovem vechno týká hudebních skupin, ale jaká hospodářská trestná činnost se můe vyskytnout přímo v Agentuře?”

Říkal jsem vám to hned na začátku. Chcete-li prokázat trestnou činnost v Agentuře, musíte se nejdřív zabývat hudebními skupinami. Tam je prvopočátek. Jinak v Agentuře samozřejmě platí to, co ve vech organizacích: mohou se vyskytovat účetní machinace, ale já bych el zejména po úplatkářství, podílnictví a nápomoci k rozkrádání.”

Jak bych podle vás měl začít?”

Vytipujte sl nějakou kapelu, kde spolu s profesionály hrají také amatéři, avak na rozdíl od pravých amatérů, tedy milovníků umění, lidé bez hudebního vzdělání. Avak pozor na jednu věc. Agentura má monost dohodnout se s vedoucími skupin nebo kapel, e budou účinkovat zdarma nebo pouze za symbolický honorář při různých slavnostních příleitostech na přání prominentních funkcionářů, kteří jim pak jsou zavázáni a budou je proti vám podporovat. Protoe dosud zastávají názor, e pokud nebylo něco ukradeno, nejde vlastně o protispolečenskou činnost.”

Tomu bych docela věřil, u nás pořádáme kadý rok ples SNB a pokud vím, hudba nám vdycky hraje zdarma, ani ádá za to nějaké výhody nebo protekci.”

3

Z telefonu se ozvalo: posly, Karle, má dost kávy? Mně dola a mám chu na pořádného turka.”

Prima, postavím na kafe a dokonce tí je i uvařím. Ty na revan umeje hrnky,” odpověděl Pechan. Zanedlouho odnáel do místností slubu konajícího vyetřovatele kouřící álky.

Na čem to v tom vedru pracuje?” zeptal se Pechan, kdy uviděl mnoství papírů, rozloených na stole svého kolegy.

Při slubě, kdy nemusím jezdit na případy, je přímo ideální doba na zpracováni závěrečných zpráv. Nebo návrhů na podání aloby pro prokurátora. K tomu je potřeba klid. Takové zásadní písemnosti nedokáu zpracovávat mezi telefony, výslechy nebo vyřizováním spousty jiných věci. Potřebuju naprosté soustředěni a klid. Pro logické myleni a vyhodnocován! důkazů pro i proti/’

Znám ze koly starou právní zásadu ,ln duboi pro reo. V pochybnostech nech je uvaováno ve prospěch obviněného. Nevěřil jsem, e se v praxi můe uplatňovat. Je skoro a nelogické, e pracovník Bezpečnosti upozorňuje prokurátora na to, co nedokázal, co nemohl zadokumentovat, co svědčí o nevinně obviněného.”

Vyetřovatel se zasmál a pohlédl oknem na dvůr okresní správy Sboru národní bezpečnosti.

Pojď se honem podívat na Ajaxe!” Oba se vyklonili z okna. Na betonu ve stínu garái leel s vyplazeným jazykem sluební pes Ajax. Jeho velitel o kus dál, na mycí rampě, umýval své soukromé osobní auto. Občas otočil hadici se stříkajíc! vodou směrem na psa. Ten se vdy roztěkal nadením. Jakmile jej proud studené vody zasáhl, vyskočil na vechny čtyři, zavrtěl ocasem a opět si lehl na své místo. Jak máto stačí naemu Ajaxovi ke těstí, viď?! Co ty dělá v té své díře nahoře?”

Právě si listuju v kníce, která zrovna vyla. Aktuální problémy československé kriminologie”,” řekl Pechan. Kdy jsem studoval právnickou fakultu, socialistická kriminologie se teprve začala rozvíjet. Je to vlastně první odborné pojednání naich kriminologů.”

To ti teda závidím. Klidně se můe ve slubě vzdělávat. Já obyčejně, jak vidí, kdy mám slubu doháním, na co mi nestačil čas. Má kliku, e ses začal učit na kriminálce. Skoro ti závidím. Kdy jsem já nastoupil na vyetřovačku, hodili mě do ivota po hlavě: jse právník, tak vyetřuj. Má na to kolu a trestní řád přece zná.”

To je fakt, e mi vichni hodně pomáhali. Chodil jsem s nimi na případy a z počátku jsem jenom koukal, co dělají a jak. Teď u dělám samostatně vechno. Kromě vrady vechny trestné činy obecné kriminality. Pod Zachem se skutečně prima pracuje. Je zkuený, vzdělaný a chytrý kriminalista. Přísný náčelník. Jenom mé na něj mrzí, e mě právě prodal.”

Prodal?”

Jo. U dělám na odděleni hospodářské kriminality u Berana.”

Na furt?”

Prý ne. Říkají na několik měsíců, ale zná to. Tak já půjdu. Měj se. Kávu ti tu nechám. Musím se jetě zastavit u technika. Slíbil mi udělat nějaké fotky do středy a dnes je sobota, tak se mu chci připomenout.”

Radi tam dnes nechoď. Není zrovna v náladě.”

Copak? Stalo se mu něco?”

Ale to ví, tuduje dálkově střední kolu pro kriminalisty. A kantoři, aby zabránili poklesu studijní morálky, ukládají tudentům i v době dovolenejch domácí úkoly a samostatné studium.”

Třeba předpokládají, e nemáme v období dovolených do čeho píchnout.”

Vdy ti učitelé jsou vichni taky nai přísluníci. Jeden se nestačí divit. Někdo se stane kantorem a hned zapomene, jak vypadá ivot dole. Zapomněli, e pracovníci Bezpečnosti mají dovolenou k tomu, aby si zase na rok udobřili své zanedbávané manelky. A mohli se od rána do večera věnovat dětem, které často vídají jen v noci spát.”

Okresní město vyrostlo koncem minulého století na náhorní planině, obklopené zalesněnými svahy moravských hor. Náměstí vévodí mohutná, památkovým úřadem chráněná budova radnice. Na obvodu náměstí je nové postavena řada budov. Okresního národního výboru, soudu a prokuratury a společenských organizací. Kulturní dům a dům slueb. Jedna strana náměstí je otevřena do městského parku, který se rozbíhá a k lesu na úpatí blízkého kopce.

Stará budova ve tvaru otevřeného písmena V je sídlem okresní správy Sboru národní bezpečnosti. Středem budovy prochází starobylé mramorové schoditě, rozdělující kadé patro na dvě části.

V místnosti za velkým oknem stojí uprostřed obrovský stůl s mnostvím tlačítek, spínačů a pásek, se zabudovanými magnetofony a reproduktory. Uprostřed této spleti techniky sedí operační důstojník. Před ním, za psací deskou, na vysoké pohyblivé noze je umístěn mikrofon. Odtud jsou řízeny vechny zásahy pracovníků Bezpečnosti při dopravních nehodách, při poárech, loupeích, krádeích a ostatních trestných činech.

Pozdě večer se u operačního důstojníka schází vichni slubu konající pracovníci okresní správy na kus řeči. Pokud se nic neděje. Dnení sobota uplynula relativně klidně. Jako by se v tom vedru ani pachatelům do trestné činnosti nechtělo.

Pechan si dopřál pár minut osvěujícího sprchování. Roztáhl si v kanceláři spartakiádní lehátko a poloil se na ně mezi dvě prostěradla.

Elektrické hodiny nad schoditěm okresní správy ukazovaly pět hodin a est minut. Venku občas vítal ráno svým zpěvem nějaký pták, pokud nebyl příli vyčerpán celou noc trvajícím dusnem. V budově bylo ticho. Operační důstojník u pozhasínal noční osvětlení a u svého velkého stolu připravoval denní svodku událostí za uplynutých čtyřiadvacet hodin. Z práce ho vyruil bzučák jednoho z telefonů. Navyklým pohybem uvedl do Chodu magnetofon, levou rukou sáhl po sluchátku, zatímco pravou si přisunul blí poznámkový blok a uchopil tuku.

Tady je nemocnice. Chirurgie. U telefonu slubu konající sestra oddělení. Pan doktor ml uloil, e vám mám hned zavolat. Právě k nám přivezli zraněného mue, řidiče vozu. Je značně potlučen. Prý havaroval v serpentinách nad městem. Byl nalezen v bezvědomí v jeho havarovaném vozidle. Vypadá to na poití alkoholu.”

4

Řidič tahače s připojeným trajlerem dovedně zajel ke skládce panelů. Vyklonil se z okna, aby překontroloval postavení a kdy z kabiny jeřábu dostal znamení, e vechno je v nejlepím pořádku, vyskočil z auta, sedl si na nedalekou hromadu dříví a zapálil si cigaretu.

Rád se takhle dívá na přesnou práci vazačů i jeřábníka. Jetě jednu jízdu a bude mít padla. Bere si noční sluby dobrovolně. Víc si vydělá a jetě mu zbyde čas na práci na rozestavěném rodinném domku. Při jízdách v noci se mu obvykle podaří otočit mezi stavbou a panelárnou a

estkrát. Ve dne, kdy na úzkých horských silnicích je větí provoz, je mono odvézt na stavbu jenom pět nákladů, někdy dokonce jenom čtyři. Sotva stačil dokouřit cigaretu, měl náklad panelů naloen na trajleru.

Za malou chvíli u jeho tahač s naloenými panely těce supěl horskou silnicí. Pomalu se blíí k cíli. V dálce před sebou uviděl světla, mířící směrem k obloze. Nejdříve si jejich divné polohy ani neviml, ale čím více se blíil k zatáčce za ní světla zářila, tím více si uvědomoval, e není něco v pořádku. Světla svítí vzhůru k obloze, co můe znamenat pouze jedno.

Projel ostrou pravotočivou zatáčkou. Nadjel si do protisměru, aby snadněji projel i s nákladem a pohodlně vytočil vozidlo. Těsně za zatáčkou vpravo od silnice, dole ve stráni leela na střee volha. Světla, naplno rozsvícená, mířila vzhůru. Motor byl vypnut. Jetě, e nezačla hořet, pomyslel si řidič. Vyskočil z tahače, doběhl k vozidlu a snail se otevřít přední dveře, za nimi leel mu, nejevící známky ivota. Po marné snaze o otevření dveří rozbil přední sklo. Podařilo se mu zevnitř otevřít dveře. Oddechl si. Začal bezvědomého tahat ven. Ucítil intenzívní pach alkoholu. Konečně se mu ho podařilo uchopit pod paemi. Vytáhl ho a opřel o přední masku. Ucítil, e vůz začíná po střee klouzat dolů ze stráně. Chtěl zachytit mue opřeného o kapotu a sám začal padat. Zvedl se. Několik metrů od něho leela na střee volha. Nahoře na silnici stále běel motor jeho tahače. Musím něco udělat, řekl si. Pomalu se přiblíil k havarovanému vozu. Neznámý mu zůstal poopřen o předek vozidla a dosud v bezvědomí. Pracně s vypětím sil jej vytáhl na silnici a uloil na sedadlo v kabině tahače. V nemocnici zraněného předal na chirurgii, nechal slubu konajícímu lékaři svoji adresu a odjel s tahačem na stavbu.

Po zaměření a ofotografování místa dopravní nehody dal vyetřovatel pokyn, aby havarovaná volha byla odtaena na nádvoří okresní správy SNB, kde bude důkladně prohlédnuta dopravními techniky, aby se zjistilo, zda vozidlo nemělo nějakou technickou závadu, která havárii způsobila.

V přihrádce palubní desky nalezl vyetřovatel knihu jízd sluebního motorového vozidla. Majitelem vestkově

modré volhy je Agentura v krajském městě. Podle příkazu k jízdě byl řidič s vozidlem ji tři dny na, sluební cestě v místě, vzdáleném od místa dopravní nehody více ne sto kilometrů. V příkazu byli uvedeni spolujezdci: dr. Goliá, Nykodemová, Mrázová. Dnes měla podle příkazu sluební cesta skončit. Ve voze byla dále nalezena náprsní taka s řidičským průkazem a dalími doklady na Jméno Zbyněk Fanta.

Pane Fanta, jste schopen odpovědět mi na několik otázek?” zeptal se vyetřovatel mue na nemocničním lůku. Ten souhlasně pokynul hlavou. Bolestivá křeč mu projela obličejem. Celý sebou kubl.

Klidně lete a jenom odpovídejte! Pohyby vám budou jetě nějakou chvíli dělat potíe,” upřesnil mue lékař, nebudete-li se cítit na delí odpovídání, přestaňte mluvit a zavřete oči. Já pak přeruím dalí výslech.”

Odkud a kam jste jel?”

Auto… sluební… s náměstkem … ráno domů.”

Jak k nehodě dolo?”

…..oslnilo … Mu zavřel oči.

Končíme. Nemá to smysl. Stejně jeho výpovědi nemají ádnou procesní hodnotu a jejich věrohodnost je pochybná.”

Myslíte, doktore, e nemluvil při plném vědomí?”

Mluvení mu vadí. Způsobuje mu bolest a pak, je v poúrazovém oku. Bude lépe, kdy přijdete později.”

Kolik promile alkoholu měl při přijetí v krvi?”

Laboratoř právě dělá Widmarkovu zkouku, ale podle zkueností bych řekl, e mu mnoho nechybělo do dvou promile. A mu to vechno dojde, bude vám lhát, jako kdy tiskne. Určitě si uvědomí, e s takovým mnostvím alkoholu v krvi s ním bude zle, kdy se z toho nějak nevyle.”

Ten člověk mohl cestou pozabíjet spoustu lidí. Kudy jenom jezdil?”

Jsem lékař, nikoliv kriminalista. Ale při mnoství alkoholu, který měl ten Fanta v sobě, bych skoro řekl, e na místo nehody ani sám nemohl dojet.”

Před rokem probíhala v sále kulturního domu soutění přehlídka malých amatérských hudebních skupin. Mezi lidmi je obecná představa, e například amatérem v hudbě je člověk, který si muzicíruje pro svoje potěení, bez ohledu na to, zda má či nemá hudební vzdělání. Prostě má rád hudbu a baví ho hrát na nějaký hudební nástroj. Amatér je někdy muzikant samouk, jindy třeba absolvent lidové koly umění. Profesionální umělec na rozdíl od amatéra hraje zejména pro potěení jiných a dostává za svoje umělecké výkony honoráře. K tomu, aby se někdo mohl ivit hudbou, musí mít přiměřenou profesní přípravu.

Jene v ivotě je tomu často jinak, ne jak stanoví obecně uznávaná pravidla. Shodou okolností a pravděpodobně také mezerami v právních normách lze se stát profesionálním hudebníkem i bez patřičné kvalifikace. Přesně řečeno bez patřičného hudebního vzdělání. Právní úprava umoňuje existenci jakýchsi poloprofesionálů, tedy profesionálů bez odborné kvalifikace.

Na právě probíhající přehlídce vystupovalo takových poloprofesionálních skupin hned několik. Mezi ně patří i skupina Exploze. Vedoucím Exploze je kytarista samouk Karel Jana. Není ani koleným zpěvákem, přestoe vechny písničky, které skupina hraje, rovně zpívá. Ani jeho skladatelská činnost nemá profesionální průpravu. Druhý člen skupiny  Bohumil Sahula je absolventem hudebního oboru lidové koly umění. Jediný člen, Stanislav Hylmar, absolvoval konzervatoř a hraje na bicí.

Druhý den přehlídky je vyhraen skupinám bigbeato-vého a rockenrollového ánru. Porota, sedící u hrazení balkónu, sestává z pěti váně se tvářících porotců. Z výrazů jejich obličejů lze usuzovat, e chápou svoje poslání odpovědně.

Dostali za úkol zhodnotit vystoupení jednotlivých skupin podle dvou základních, u na první pohled dosti nesouměřitelných kritérií. Leč kritéria byla dána a porota je respektuje. U kadého vystupujícího tělesa má být posouzena umělecká úroveň a hudební kvalita vystoupení. Za druhé kritérium byla stanovena přízeň diváků. Toho, kdo stanovil hodnotící měřítka snad ani nenapadlo, e

muzikanti, hrající výbornou hudbu na velmi dobré muzikální úrovni mohou propadnout u diváků nebo naopak, mimořádného úspéchu u diváků můe dosáhnout kutálka s mimořádně patným uměleckým přednesem. Uváděné námitky je vak mono zavrhnout pomocí obecné teze, podle ní dik hudební výchově ve kole a dík celospolečenskému vlivu dokáe kadý občan rozpoznat dobré umění od patného.

Úkol poroty nebyl lehký. Ale to nejobtínějí čekalo na porotce po vyhláení výsledků. Zástupci hudebních skupin i celé orchestry chodili za svými hodnotiteli a ádali vysvětlení, proč se umístili právě tak, jak se umístili a ne na lepím místě. Členové některých skupin o vyjádření ani nestáli. Pro ně byla porota spolkem senilních konzervativců, kteří brání rozvoji moderního hudebního vyjadřování. Nejčastěji to tvrdili ti, jejích teoretické znalosti o hudbě zůstaly dosud hudebním vzděláním nedotčeny.

Tři mladíci si přisedli ke stolu porotců v salónku kulturního domu. Dva vlasatce by bylo mono při letmém pohledu snadno zaměnit za dívky. Třetí mladík měl krátký plastický střih a I oblečením jakoby ke svým partnerům nepatřil. Ten právě začal představovat své kolegy: Jmenuji se Stanislav Hylmar a ve skupině hraji na bicí.” Ukázal na souseda po své levici a představil ho jako Bohumila Sahulu, hráče na doprovodnou kytaru a textaře skupiny.

Tady vpravo vedle mě sedí ná vedoucí, kytarista, skladatel a zpěvák Karel Jana. Vichni jsme členové skupiny Exploze.”

Já bych hlavně rád věděl, proč jsme a estý, kdy Jsme měli největí aplaus?” poloil hned první otázku Jana, aby ukázal, e mu jako éfovi jde o pořadí. Byl nevývratně přesvědčen, e rozhodnutí poroty není objektivní, protoe podle jeho názoru se ukázala Exploze jako nejlepí ze vech vystupujících skupin a její umístění tomu vinou porotců neodpovídá.

Předseda se usmál. Čekal tuto otázku. Stejnou mu ostatně poloili zástupci vech skupin, kteří před ním dnes seděli. Kadý z nich se cítil být lepí ne ti ostatní. Je tó pravděpodobně výsada nekritického mládi: čím méně toho umíme, tim vyí uznání si osobujeme.

Jste zbytečné nespokojeni, přátelé. V loňském roce jste byli z pětadvaceti skupin devatenácti a letos ze stejného počtu skupin jste postoupili na esté místo. To je přece úspěch!? Jdete nahoru i v oblibě u diváků a i kdy to nepovauji za rozhodující, přece jenom to něco znamená. Myslim si, e jste od loňska udělali kus poctivé práce i na sobě. Jste nepoměrně lepi i hudebně a to Je pro mne nejdůleitěji.”

Pokodili jste nás! My chceme jetě letos přejit pod Agenturu a vystupovat profesionálně. Kvůli vaemu hodnoceni dostaneme nejnií honorářovou sazbu.”

Hodnoceni v amatérské soutěi přece nemá nic společného s hodnocením Agentury. Chcete-li vyslechnout dobře míněnou radu, ani byste se podle ni museli řídit, pak jsem ochoten vám ji dát. Zvlátě proto, e se chcete stát hudebníky z povoláni.”

Předseda se obrátil k Janovi: Vy byste neměl zpívat. Neumíte to. Máte nekolený hlas. Zni hrubě a zastřeně. To vechno by nemuselo tolik vadit, protoe i v rozhlase a televizi slyíme takzvané nové zpěváky, jejich výkon má do zpěvu hodně daleko. Jene vy máte navíc vadnou výslovnost a patně dýcháte, take v důsledku nedostatku dechu děláte pauzy tam, kde nejsou. Snaha není vechno. Jak sami správné říkáte, hrajete skutečně tvrdý rock. Seeňte si nějakou dívku, aby s vámi zpívala. Jeji hlas zjemní tvrdost vai hudby a bude-li to hlas kolený, zkvalitni celkový hudební dojem vaeho projevu.”

Na jeviti sálu restaurace Na valech rozestavěli členové skupiny Exploze zvukovou aparaturu a sedli si ke stolu pod jevitěm.

Pane vedoucí, kadýmu jedno pivo!”

Copak, copak, pane Jana? Dnes nám nebudete hrát?”

Zkouky skupiny Exploze přitahovaly do restaurace mláde ze irokého okolí, která v sále poslouchala hudbu a restaurace tím měla zajitěnu zvýenou konzumaci. Občané bydlicf v okolí měli zase postaráno o značné mnoství decibelů a o opilé hulákání posluchačů, zejména v nočních hodinách. Průvodním jevem zkouek byly také občasné výtrnosti. Rozjařené publikum cestou z restaurace převrhávalo popelnice. Jednou dokonce bylo několik

mladíků zadreno Veřejnou bezpečností, protoe rozbíjeli svítidla pouličního osvětlení.

Řekni, Bobe, opravdu ti ty tvoje texty zpívám tak blbě, jak říkal ten chlap z poroty?”

Nezlob se, Kide, on měl skutečně pravdu. Mizerně vyslovuje. Místama ti není vůbec rozumět.”

Ty bys to zazpíval lip?” ohradil se Jana, trochu uraené, trochu nejistě.

To určitě ne,” uklíbl se Sahula při představě, e by sám měl zpívat.

Co o tom furt kecáte? Lepího zpěváka nemáte a taky mít nebudete. Jestli potřebujete na zpívání enskou, tak to zkuste se mnou,” nabídla se Janova přítelkyně Jana Marková. Zvukař skupiny se rozesmál. Ostatní se přidali.

To ti nestačí, e nosí Mistrovi hudební nástroj? A e povauje naeho éfa za svýho? To bys chtěla tejrat i nás?” namítl pobaveně Sahula. V dalí řeči ho zarazil Janův rozzlobený pohled. Bubeník Hylmar vak nedbal, na rozdíl od Sahuly, e je Jana rozhněván, otočil se k Markové a poznamenal: Holka, my děláme muziku, ne striptýzou.”

Co si to dovoluje, ty hnusnej srabe!” přestala se ovládat. Hylmar jenom mávl rukou. Hlavou mu prolétlo, e se v kapele sotva najde někdo, včetně techniků, který by s Markovou nic neměl. Sám s ní také získal intimní zkuenost. Brzy se mu vak zprotivila. Marková měla nesnáenlivou povahu, ironizovala vechny lidi kolem a zesměňovala je. V poslední době se výhradně lepila na Janu. Ostatní nechávala na pokoji.

Technik Karas si pomyslel o návrhu Markové také svoje. Bodej, Kid Jana si z toho, co kapela vydělá, nechává pro sebe nejvíc. Proč? Nahlas řekl: Jsem pro zpěvačku.” Aby Janu natval. Ostatní se přidali k jeho názoru.

Nebráním se zpěvačce,” podotkl Jana, kdy viděl, e zůstal v kapele osamocen. Jene si musíme rozmyslet, jestli to má cenu. Jsme stále populárnějí i bez zpěvačky. Hrajeme tak často, e přechod na profíky je nutnej. S Agenturou to u mám dohodnutý. Peněz bude pro vechny vfc. Kdy bude mít chu zpívat někdo z vás, a to zkusí. Já se spokojím se skládáním a chci jenom hrát. Skládání mi s Bobem snad jde?”

Nám je jedno, jestli bude zpívat někdo z kapely nebo zpěvačka. Jde o prachy. Stejně dostáváme míň ne vy. Kdy necháme normální práce, chceme mít zajitěný, e vyděláme tolik, abysme nebyli kodný,” vyslovil zvukař Král názor techniků. Výdělek za spolupráci s Explozí byl dosud zvýením příjmu z jejich normálního zaměstnání. Budou mít jako profesionálové tolik, aby z odchodu na volnou nohu neprodělali?

A zkusí zpívat Pytlák,” zasáhla znovu kousavě do debaty Marková. Ná bubeník Standa Hylmar. Stejně bez naeho vědomí tajně skládal pod cizím jménem, tak pod cizím jménem můe zpívat ty svoje halekačky. Ná géňa.”

Dr hubu,” zasáhl Jana. To bysme se na ničem nedohodli. Co je ti do Pytláka? A si komponuje. Kdy má čas na něco jinýho, tak a si to dělá, kde chce a pod jakým jménem chce. Navrhuju udělat soutě na zpěvačku.”

Na co soutě? Pojďte to se mnou zkusit teď hned,” vnucovala se Marková. Sahula se uklíbl a mrknul na Hylmara. Oba vyskočili na jevitě a podávali jí ruce, aby mohla nahoru. Také Jana se chopil kytary. Začali hrát. Marková zpívala, seč jí síly stačily. Při zpěvu se snaila po jeviti i o jakýsi taneční pohyb, připomínající epileptický i záchvat. Najednou přestala hudba hrát.

Zadrí Prosím tě, uetři nás nejhorího! Snad si nemyslí, e bys mohla s náma zpívat? Předně nemá hlas, stejně jako Kid. A pohybuje se jako pometlo,” mávl rukou Sahula.

Nevidí, Náno pitomá, e jim se pro srandu?” vyjel na ni nazlobeně Jana.

Vy hulváti hnusný,” rozkřičela se Marková a se slzami v očích se vrhla k Janovi. Kide, zastaň se mě!”

Vyvěsíme letáčky s oznámením soutěe,” navrhl Sahula. Kadá uchazečka zazpívá Jednu nai skladbu podle svýho výběru a jednu jí určíme sami. Zpívat se bude podle magnetofonu, aby vichni mohli posuzovat. Hodnotit budou samozřejmě i technici.”

Zase mám smůlu,” podotkl z legrace zvukař Král, vichni budou hodnotit a já budu muset obsluhovat magič.”

Konkurs trval u druhou hodinu. Na jeviti se střídala jedna dívka za druhou. Větina z nich neměla vůbec hlas vhodný ke zpěvu. Některé naznačily, e by byly ochotny slevit ze svých zásad a dát k dispozici kapele nejen svůj hlas, aby v soutěi obstály a mohly se stát profesionálními zpěvačkami.

Vichni u byli stálým opakováním skladeb unaveni, kdy se Jana rozhodl zpestřit výběr zlomyslnou legrací. Právě zpívala adeptka, která o sobě prohlásila, e se jmenuje Miriam a je učitelkou hudební výchovy. Má hlas jako tele, poeptal Sahula do ucha Hylmarovi.

Miriam, jste zatím nejlepí zpěvačka, kterou jsme dnes slyeli. Vá hlas by naí kapele vyhovoval. Prosím, zkuste při zpěvu udělat pár tanečních kroků!” Dívka se snaila tančit. Vichni pochopili, e to nemůe Jana myslet váně. To by bylo dobré. Teď jetě, abysme mohli posoudit, jakou máte choreografii,” pokračoval Jana. Pustíme vám skladbu a vy nám v rytmu předvedete umělecký striptýz!” Miriam zrudla ve tváři a trochu nechápavě se dívala na Janu, ne pochopila, e se stala terčem neomaleného ertu.

Pitomci! Ani nevíte, co to je choreografie. Můete mi vlízt na záda!” Otočila se, svině seskočila z pódia a středem sálu odela.

Ale dala nám to,” konstatoval Sahula.

Udělala frajerku, ale stejně je přesvědčená, e je geniální,” poznamenal Hylmar.

Uspět ve zpěvu se pokouely i mnohé fanynky skupiny Exploze. Nejagilnějí z nich byla Milada Vrbová. Vae hudba se mi moc líbí a jetě víc se mi líbí Pytlák. Chtěla bych s vámi zpívat.”

Kapela i ostatní čekatelky v sále se začaly smát.

Milado, jsi dobrá. Pohybově se ti nedá nic vytýkat a ve zpěvu taky nejsi patná. My se poradíme a jetě ti řekneme,” ukončil konkurs Jana.

Miládko, jsi báječná!” zaeptal Pytlák-Hylmar a vtiskl jí polibek do vlasů, počká na mne? Rád bych tě doprovodil.” Dívka potěeně přikývla.

Členové skupiny se pomalu chystali k odchodu. Někteří se soutěícími dívkami, i kdy ádná z nich nebyla pro zpěv s Explozí vybrána.

Kluci, já bych věděl o jedný holce. Vyhrála soutě mladejch talentů. Je to parádní kus, ozval se Sahula. Měls ji na dneek pozvat!*1 Zval jsem ji, ale asi jí do toho něco přilo.”

Spí si netroufala na silnou konkurenci.

Kdy vyhrála v mladejch talentech, tak něco musí umět. Určitě bude o třídu lepí ne vechny, co jsme tady slyeli, zastal se Sahulova návrhu bubeník Hylmar.

Slyel jsem ji zpívat na přehlídce vítězů. Byla fakt nejlepí. Dala mi adresu a tak se občas spolu vídáme, trval na svém návrhu Sahula.

Tak ji přiveď! Uvidíme, co umí. Kdy bude nejhůř, je tu pořád Milada. Nebyla tak patná. A líbí se jí Pytlák.

6

Poručík Pechan nehledal dlouho. Podlouhlý patinovaný nápis oznamoval, e v budově sídlí Agentura. V noblesní, mramorem obloené vstupní hale zaujímá jednu stěnu obrovská informační tabule. Vzápětí přiel na to, e informace jsou málo platné. V řádně označených kancelářích nikde nikdo. Vude zamčeno. V sekretariátě ředitele je sice otevřeno, ale ředitel nikde. Vpravo kancelář náměstka ředitele, ale náměstek nikde. Pechan chvíli postával v sekretariátu ředitele v naději, e kdy je otevřeno, musí se někdo objevit. Po dlouhé chvíli přila mladá sekretářka. Povýeně si změřila příchozího. Ukázal jí sluební průkaz přísluníka SNB. Nevyvedlo ji to z míry.

Dnes bohuel není úřední den pro strany. Informace jsou v přízemí vlevo od vchodu, snaila se zbavit Pechana.

Potřebuji jenom vědět, kde se v tuto dobu nachází vae sluební volha, řízená panem Fantou!**

To vám nemohu slouit, Řidič Fanta jezdí se soudruhem náměstkem Goliáem a já mám přehled pouze o řidiči soudruha ředitele. 

Tak, prosím, zavolejte na vae dopravní nebo hospodářské oddělení nebo někam, kde se vede evidence sluebních jízd. A zeptejte se tam!

Nemáme ádné dopravní oddělení. Jízdy se evidují

tady u mne. V Agentuře jsou jenom tři auta s řidiči. Jedno má stále přiděleno soudruh ředitel. Druhé jezdí se soudruhem náměstkem a občas ho soudruh Goliá půjčí některému pracovníkovi. Třetí přiděluji podle potřeby těm, co nejezdí na sluební cesty svými soukromými vozy.”

Kdo podepisuje příkazy k jfzdě?

No přece já, soudruh ředitel nebo náměstek.

Můete mi ukázat, jak vedete evidenci vozidel?**

Tady v seitě. Kadý týden mi řidiči v pátek řeknou, kde celý týden jezdili a já to zapíu do seitu.”

Víte, e takový způsob evidence jízd je v rozporu s předpisy?**

Pokrčila rameny.

Nám tento způsob evidence vyhovuje. Takhle to dělala u moje předchůdkyně a já v tom pokračuju. Co se vám na tom nezdá? U nás se větinou jezdí operativně a dopředu jízdy plánovat nemůeme. To nesmíme dělat tak, jak to podniku vyhovuje?”

Kde je dnes soudruh ředitel?”

Přijde kadou chvíli.”

A řidič soudruha ředitele?”

Je ve Valeicích.”

Sám?”

Ano, sám.”

Copak tam dělá sám řidič?”

Ne mohla ředitelova sekretářka odpovědět, rozletěly se dveře a kancelář se zaplnila přemírou vůně Old Spise. Objevil se blahobytně vyhlíející mu v nejlepích letech, s hladce vyholenou tváří a na svůj věk příli černými vlasy a černým zastřihnutým knírem.

Uviděl Pechana.

Cekáte na mne, mladý mui? Vy jste ten inenýr z Pragotonu, e?” Obrátil se k sekretářce s jemnou výtkou: Tos nemohla ohláenému hostovi něco nabídnout, kdy na mne musel čekat?” Sekretářka zamumlala něco o tom, e návtěva není z Pragotonu. Ale ředitel ji nevnímal.

Co si dáte, příteli? Koňak, vodku, nebo nějaký likér či víno?” nabízel, kdy veli do jeho obrovské, moderně zařízené pracovny. Na stěnách pouze originály obrazů. Na podlaze ručně tkaný koberec. Jednu část pracovny tvořilo malé nahrávací studio, vybavené pičkovou japonskou technikou.

Můu-li vám, příteli, něco doporučit, dejte si se mnou dobré vínko! Mám originál .Zámecké’ přímo z valeických sklepů. Značkové víno, které se nedostane vůbec na trh. Je určeno pouze pro reprezentační účely. Pár desítek lahviček dostávám já. Právě dnes jel řidič pro dalí zásilku.”

Pechan zastavil tok řeči předloením sluebního průkazu. oviální blahosklonnost se změnila v neutrální ochotu. Nabídky alkoholu ustaly a sekretářka obdrela pokyn přinést dvě kávy. Ředitel, ani ho o to Pechan poádal, začal hovořit o Agentuře.

Víte, my ve vedení podniku naim pracovníkům důvěřujeme. Důvěra je hnací síla pracovní iniciativy. Můj náměstek Goliá je vynikající odborník. Přiel sem krátce po mně a společně jsme dávali dohromady ten nepořádek, co tady byl. Spatná pracovní morálka. S řadou lidí jsme se museli rozloučit. Nedostatky v účetní agendě. Oba nai předchůdci skončili ve vězení, protoe si pletli peníze Agentury se svými. Soudruh Goliá zde udělal pořádek. To víte, já běhám po vech moných orgánech a chodím na oficiální události a premiéry pořadů. Je to značně vyčerpávající a časově náročné, protoe větina programů je a ve večerních hodinách. Náměstek Goliá proto vede celý aparát naí Agentury a zabývá se organizační činností. Mohu vám říci, e k mé plné spokojenosti.”

Mě ovem zajímá vá řidič Fanta. Mohl bych vidět jeho osobní spis?”

Samozřejmě, soudruhu. V malém podniku je řada funkcí kumulovaných. Tak třeba moje sekretářka vede kádrovou agendu, zabývá se personalistikou, řídí podnikovou dopravu a k tomu musí dělat jetě mnoho dalích prací navíc. Obstarává ubytování pro cizí návtěvy, dělá návtěvám průvodkyni. Prostě mít dobrou sekretářku je dnes terno. Ale za to jí musíte dobře zaplatit. Musíte jí vymyslet co nejvyí funkci, jinak vám ji někdo přebere.”

Co mohl dělat pan Fanta v blízkosti Kovářova?”

To nevím. Vlastně počkejte, někde tam má chatu soudruh náměstek Goliá. Pravděpodobně tam byl za ním. Třeba mu vezl nějaký materiál.”

Osobním autem?” otázal se Pechan s neskrývaným údivem.

Abyste mne pochopil. Víte, tady v úřadu se patně pracuje, kdy musíte připravit nějaký zásadní koncepční materiál. Chodí sem mnoho návtěv, stále zvoní telefony. Kdy nemá být můj náměstek ruen a k splnění úkolu potřebuje více spolupracovníků, tak mu povolím, aby zajel na chatu a materiál zpracovával tam. Je to pro nás výhodnějí, protoe v odloučeném prostředí je monost maximálního soustředění. Rychleji se udělá, co je pro podnik třeba.”

Soudruhu řediteli, vá řidič Fanta má v knize jízd připsány jako spolujezdce mimo náměstka Goliáe jetě Mrázovou a Nykodémovou. Kdo jsou ty eny?”

Vdy vám to říkám. Náměstek Goliá je nesmírně houevnatý člověk. Ani nevíte, kolikrát dokázal ty nejsloitějí problémy řeit a zpracovat dokumentaci v krátké době a hlavně v termínu. Nikdy jsme od nadřízeného orgánu nebyli kritizováni, jako ostatní Agentury, pro neplnění termínu předkládání materiálů. Vak to znáte. Jsme také samá zpráva a hláení a na vlastní práci ani nemáme čas.

Take ty dvě spolujezdkyně jsou vae pracovnice?”

Po souhlasné odpovědi se Pechan zeptal na vztahy mezi Goliáem, Fantou, Nykodémovou a Mrázovou. Ředitel se trochu zarazil a po chvíli se opět zatvářil sebevědomě a klidně začal vysvětlovat: Neber to jako elitářský postoj, soudruhu. Ale umělecká agentá není výroba knoflíků od esti do dvou a padla. U nás se nehledí na pracovní dobu. My musíme dělat v kumtýřské brani a proto se mnoho věcí bere jaksi jinak ne v běných zaměstnáních. Nezasvěcení se mohou a domnívat, e jde o kdoví co a zatím lo o společnou sluební cestu, spojenou s jednáním v terénu. Jakmile se můj náměstek vrátí na pracovitě, jistě vám vechno ochotně a dostačujícím způsobem vysvětlí. Mohu se zeptat, o co se vám vlastně jedná?”

Vozidlo vaí agentury havarovalo. Jinde, ne kde mělo být podle příkazu k jízdě.”

Ředitelův profesionální úsměv zmizel. Náměstek Goliá má moji plnou důvěru. Jako náměstek má právo změnit cíl nebo trasu sluební cesty, ani by se musel s někým radit nebo se někoho ptát. Goliá je příkladem člověka, který rozvine maximální schopnosti, paklie se mu dá důvěra a monost. Kdy k nám nastoupil, ve svých čtyřiceti letech neměl ádné zkuenosti z vedoucích funkcí. Jenom čisté ruce. A to pro mne bylo nejdůleitějí. Společně jsme dali Agenturu do pořádku. Oprostili jsme ji od rozkradačů. Doufám, soudruhu, e se nikomu, ani řidiči, nepřihodilo nic váného?**

Pechan si vzpomněl na záznamy, které viděl u sekretářky. Jenom na posledním listě měla zapsáno est sluebních cest ve stejné sestavě: Goliá, Nykodémová, Mrázová a samozřejmé řidič Fanta. Je to jen divná náhoda, nebo je ředitel tak naivní? A to jsou záznamy prováděny dodatečně. Kolik těch cest bylo doopravdy uskutečněno? Co za tím vlastně vězí?

Pokud jde o řidiče, je v nemocničním oetření, řekl poručík. ,,A o ostatních spolujezdcích nevím, dodal po pravdě.

7

Ahoj Mery. Co tady dělá? Neviděl jsem tě ani nepamatuju. Dal jsem ti adresu, abys mi napsala a dodnes marně čekám.”

Byla jsem na konkursu, ale nějak mi to nevylo.”

V tom případě mám pro tebe návrh. Nae kapela Exploze se stala profesionální. Jezdíme po vlastech moravských a dokonce o nás začíná být zájem v Čechách i na Slovensku. Hledáme zpěvačku. Nechtěla bys to s námi zkusit?”

Kdy jsme se setkali posledně, tak jsi říkal, e ta vae skupina hraje jenom tvrdej rock.”

No hraje, ale tvůj hlas by nám ho mohl změkčit.”

Bobe, já zpívám taneční skladby a vyhovují mi spí lyrický písně. Ta vae kapela by nebyla pro mne. A pak, kde bych bydlela? Ví přece, e jsem vesnická. Taky by mi asi trvalo dost dlouho, ne bych přila na chu vaemu repertoáru. Zatím neznám ani jednu skladbu Exploze.”

Pojď se mnou a já ti půjčím magnetofonový pásek s nahranou hudbou! Texty se naučí do přítího týdne. Uvidí, e bude na konkursu excelovat.”

Na jakém konkursu?”

Přítí týden dělá nae skupina konkurs na zpěvačku.”

Ty ses asi zbláznil,” zasmála se půvabná dívka, já vyhraju mladý talenty a mám dělat konkurs pro nějakou neznámou skupinu?”

Brzy nebudeme neznámá skupina. To ti garantuji.”

Kde bych bydlela, kdybyste mě přijali?”

Sehnal bych ti někde podnájem. Kdyby ses rozhodla dřív ne sl najde něco lepího, můe bydlet u mne.”

Hele, tak s tím nepočítej.”

Ty jsi nějaká divná. Kolikrát ses se mnou milovala a teď bys..

Nechci se vázat. Na nikoho, ani na tebe. Chci se věnovat zpěvu a kadý muský by mí jenom překáel. Vichni jste stejný sobci. Jenom hledíte na sebe.”

A ty nekouká sama na sebe?”

Nemusela bych ti na to odpovídat. Ale jsem přece dospělá a s někým občas spát musím. Tak proto jsem si zrovna před časem vybrala tebe. Vdávat se nechci. Kadý muský je egoista. ádný se neohlíí na to, co chce právě ena. Hlavně, e chce on. Na to nejsem zvědavá.”

Ty jsi bestie. O to nebezpečnějí, e sakramentsky hezká.”

patně mě zná, ale zlá nejsem. Oč jsem horí ne ty? Vyspala jsem se s tebou. No a co? Jenom proto bych se měla k tobě vázat? K čemu by mi to bylo? Abys po mne vyadoval postel, kdy se ti zalíbí? To bych musela být na hlavu padlá. Jetě by sis myslel, kdoví co mi poskytuje a očekával bys, e ti budu prát a ehlit. Já mám svejch starostí dost a nehodlám jetě někomu dělat enu v domácnosti.”

Ty má zajímavý názory.”

Ví, e ani ne? Spí nechápu enské, které jenom proto, aby se vdaly, dělají ze sebe erotomanky a muům pak sluky. Tohle já nikdy dělat nebudu.”

Nebojí se, e nakonec zůstane sama?”

Proč bych se měla bát. Jestli chci zpívat, tak zatím nemůu myslet na děti. Aspoň pár let. Kdybych se vdala a jezdila s nějakou kapelou, k čemu by ml byl manel v bytě? Já bych mu byla nevěrná na zájezdech a on zase doma. Za nějaký čas by nám to začalo jít oběma na nervy a rozváděli bychom se. A se jednou vdám, budu mít manela a patřit jenom jemu. Manelství musí bejt zaloený na vzájemné důvěře a není moný ho naruovat nevěrou. Ta se kadému partnerovi vymstí. Proto chci zůstat zatím volná a k nikomu se nevázat. A víc u se o tom nechci bavit.”

Tak dobrá. Můe u mne bydlet, i kdy spolu nebudeme ít. Přijede na ten konkurs?”

Moná. Jenom se podívat. Zpívat rozhodné nebudu. Nemám k tomu důvod.”

Jak to má v zaměstnání? Pustili by tě bez problémů?”

Pořád dělám v tom samým podniku, co dřív. éf tvrdí, e jsem vynikající sekretářka, ale myslím, e mě pustí. Rád by měl sekretářku, která by byla víc povolnějí, ne jsem já. Určitě si nyní bude vybírat podle toho, jak se k němu která bude mít jetě před přijetím. Aspoň po zkuenosti se mnou. Jednou ve slabé chvilce pravil, e předpokládal, e se to časem spraví. U tam dělám dva roky a nic.”

XXX

Na konkurs skupiny Exploze se Marie Císařová nedostavila. Přila se Sahulou na přítí zkouku kapely.

Jmenuji se Marie, ale přátelé mi říkají Mery. Bob mi říkal, e byste chtěli, abych si s vámi zazpívala.”

To snad ne? protestoval Jana. Nám Bob tvrdil, e chce s náma zpívat ty?”

Jsem tady, tak je to snad jedno. Kdy u jsem přijela, tak mi něco zahrajte, a vím, co válíte.”

Tys nikdy nebyla na naem koncertu?”

Ne, kdy chodím, tak jenom na přední kapely a orchestry, ale Bob mi o vás dost vyprávěl. Jste přej mezi mladými lidmi dost oblíbeni, zejména mezi puberáky. Tak u mi něco předveďte!”

Členové Exploze byli z jednání Císařové překvapeni. Marková se uklíbla, technici se pobaveně usmívali. Zahráli několik skladeb a Jana jako obvykle zpíval. Mladí diváci, sedící při zkouce v sále, kadou skladbu odměňovali bouřlivým potleskem.

Ty fakticky zpívá hrozné. Neumí vyslovovat, patně dýchá- Kdy nestačí s dechem, tak klidně uprostřed slova nadechuje. Muzika je dost stereotypní a zdá se mi, e je bez hudebních nápadů. Máte napsaný texty? Půjčte mi je a dejte sem mikrofon.” Marie vyskočila na pódium a kdy jí Jana podal svůj mikrofon a svazeček textů, určila, které skladby mají hrát. Chvíli s kapelou zpívala. Pak vrátila mikrofon.

Přehrajte mi celej repertoár! Ale říkám vám předem: některé skladby zpívat nebudu. Muzika k nim je mizerná a ani texty za nic nestojí. Některý skladby by byly lepí bez zpěvu. Jenom jako orchestrálky. Snad by se měly upravit nebo lip naaranovat, aby vynikla hra kytar nebo naopak v některých udělat sóla pro bicí. Tohle, co jste mi předvedli, za moc po umělecký stránce nestojí.”

Jana i ostatní členové skupiny nestačili překvapením zírat. Výjimkou nebyl ani Sahula. Takhle Císařovou neznal. Fakt, má pěkný hlas a je pohledná enská. V jejím podání by mohly mít jejích skladby určitě úspěch. Je to vidět i na reakci v sále. Po kadé písničce, zpívané Císařovou, se mohlo mladé publikum utleskat. Jejich skandování ,umí nebylo mono utiit. Způsob, jakým Mery hovořila o Explozi, se Janovi ani ostatním členům skupiny pochopitelně nezamlouval.

Posly, Mery, aby bylo mezi námi hned od začátku jasno. My jsme u renomovaná kapela a tebe zatím nikdo nezná. Vedoucím kapely jsem a zůstanu já. Bude platit, co já rozhodnu. Jsme zvyklí, e ne rozhodnu, o vem hovoříme společně. A tak to bude i dál. Jinak bychom nemohli bejt kamarádi a třeba bychom se museli i rozejít.”

Nečerti se, Kide. Myslím to dobře a neberu ti tvý kapelnický postavení. Jestli ale s vámi mám zpívat, tak to musí vypadat jinak.”

Stejně s námi zatím nemůe vystupovat. Nemá kvalifikační zařazení od Agentury.”

Individuální kvalifikační zkouku jí s náměstkem Goliáem zařídím. Jene Mery má pravdu. Nemůeme jezdit stále s tím samým programem a jednou za čas vyměnit jednu nebo dvě skladby,” vloil se do diskuse bubeník.

Ty si myslí, e sloit novou věc je jenom tak? Ne chytne správnej hudební nápad, trvá to někdy i týdny,” pobouřeně se ozval Jana.

Kdy nemá na novou tvorbu, tak nesmí hrát jenom svoje skladby. To by za chvíli skupina zala na úbytě.”

To bylo příli i na Janu. Co si vlastně o sobě myslí? Jsi nula a vykládá, co máme dělat?”

Heleď, chlapče, zpěvačku potřebujete vy. Já budu zpívat tvoje skladby jenom za předpokladu, e umělecky aspoň ujdou. Nemůu si dělat ostudu. Pokud pro mne nezkomponuje dobrý věci, budu si je vybírat od jinejch skladatelů a textařů. A vy je budete hrát. Nebo se můeme rozejít dřív, ne jsme se seli.”

Pojďte radi vařit,” snail se zabránit konfliktu Sahula, do přehrávek Agentury musíme makat, kdy chceme mít nový program. Skupině individuální přehrávku Goliá nepovolí.”

Kdo chce novej program? Etě sme o tom nemluvili. To říká jenom ona.”

Mery zpívá dobře. Proč by s náma neměla zpívat? Chceme hrát nebo se pořád jenom dohadovat? Má někdo jinej názor?” Hylmar poloil otázku, aby bylo jasné, e s Císařovou souhlasí. Také Sahula se připojil.

Začali hrát.

Dost, dost,” přestala Císařová zpívat a nespokojeně mávala rukou na hudebníky. Obrátila se na zvukaře: Sakra, neslyí, e ty kytary řvou přes zesilovače tak, e není nic jinýho slyet? Zpívám úplně zbytečné, Hylmar hraje zbytečně na bicí. Zvuk kytar je tak silný, e v něm není slyet ani základní rytmus skladby. Copak to vůbec neslyí?”

Kid si to tak přál. Máme kytary vyjetý jako obvykle. Taky slyím, e ten zvuk je blbej, ale Kid to tak chtěl.”

Takhle to nejde. Stáhněte kytaru tak o třetinu a trochu vyjeďte s bicími. Můj mikrofon zatím nechte jak je. Běte a dozadu sálu a poslechněte si, jak to vcelku znít”

Ale,” chtěl něco namítnout Jana. Císařová jenom mávla rukou a dala pokyn, aby se pokračovalo ve zkouce. Skladba dozněla.

Teď je to prima,” hodnotil zvukař novou úpravu zesílení a zbývající dva technici mu přizvukovali.

Fajn, tak si zapi k týhle skladbě polohy zesílení, a to nemusíme nastavovat pokadý znovu!” Zvukař Pepan Král se spokojeně obrátil ke kolegům z techniky: Konečně si připadám jako zvukař. Do teďka jsem byl obyčejný elektrikář, který zvukovou aparaturu jenom zapojoval a nesměl o kvalitě zvuku ani pípnout.”

Mery seděla uprostřed skupiny techniků a vesele se s nimi bavila. Vichni tři se jí snaili dvořit. Spí v legraci ne váně. Imponovala jim jako zpěvačka i energická organizátorka. Dopila kávu a chystala se odejít.

MPočkej na mne/’ volal za ní Sahula, uklidím kytaru a půjdu s tebou!

,,Proč bys to dělal? Trefím sama. Ostatně jsem ti řekla, e u tebe jen přespím, ale sama. To je vechno.”

Osvětlovač Vejrostek poznamenal k ostatním technikům: To je nějaký divný chození.”

Třeba to tak dělaj jenom před náma,” namítl zvukař Král.

Blbost. Jenom se vytahoval, e s ní chodí. Určitě spolu nic nemaj. Aspoň ne v posteli. Na to já mám nos. Mery je formát. Jenom si vimněte, jak mluví o Bobových textech. Nebo o Janovi a jeho hudbě. Je fakt dobrá, ale nedělá z toho vědu jako nai Mistři. Pro ně jsme jenom nicky. Mery to řekla správně: kadou skupinu nebo zpěvačku udělá nebo oddělá technika.”

Vimli jste si? Uznává jenom Hylmara.”

I s ním se baví jenom o muzice a drí si ho od těla.”

Abyste se z ní nezbláznili, pánové,” skočila jim do řeči Marková. Larvička pěkná. I to její zpívání ujde, ale jinak je to nafoukanej frocek. Etě s ní budeme mít starosti, a se trochu otrká. Kid by ji měl vyrazit, dokud je čas.”

Nám nevadí. Poprvé technikům někdo rozumí. Mery má pravdu a dríme jí palce.”

To je fakt. A mluví do programu. Vak u bylo načase, aby někdo řek naim Mistrům pravdu. Jana u na vedení skupiny nestačí.”

Jste blbci. Jenom Janovi můete poděkovat, e berete takový prachy,” odsekla Marková a odcházela.

To jo. Zapomněla jsi říct, e taky díky nám bere ze vech nejvíc Jana,” volal za ní Vejrostek.

Marie Císařová zatím kráčela sama po ulici. V průběhu zkouky trochu sprchlo. Vzduch voněl travou a ozonem, co ve městě nebývá často. Mírně se ochladilo a po letních vedrech vál vlahý vánek, tíhlá, snědá, s vlasy černými jako uhel, visícími do poloviny zad, přitahovala pozornost kolemjdoucích muů. Kadou chvíli se za ní některý otočil. Některý se pokusil navázat hovor, ale ona jako by je nevnímala.

Holky, tu zpěvačku nám byl čert dluen. Co začala zpívat, kofři z kapely si nás sotva vimnou, prohodila jedna ze stálých fanynek Exploze.

Dřív aspoň byla s klukama legrace, ale teď se vichni motají kolem ní. Kdyby začala aspoň s některým chodit, aby ostatní pochopili, e nemaj anci.”

Bob říkal, e je straně nafoukaná a domýlivá. Takovej hezkej kluk a ona s ním jedná jako se svým slouhou. Aby u něj mohla bydlet, na to jí je dobrej.”

Fakt je, e i Pytlák se v ní vidí. Ne jí přivedl Bob do kapely, tak se pořád motal kolem mne. Dělal vechno moný. Chtěl, abych k němu chodila domů. Myslela jsem, e se do mě zabouchl a najednou jako bych vůbec nebyla. Já tu mrchu snad zabiju, jestli mi nabalí Pytláka,” zlostně vykřikla Milada Vrbová.

Co kecá, Miládko? Ty sis taky drela Pytláka od těla. Jako Mery. Tak se nediv, e se teď kouká jinam.”

To jsem mu snad měla sama lízt do postele jako to děláte klukům vy?”

Nová zpěvačka Exploze si byla svého vzhledu i svých předností dobře vědoma. Dávala to celému okolí znát. Nedbala toho, e ostatní eny nemají rády ve své blízkosti jinou, která k sobě poutá pozornost muů. Je pro ně konkurencí a proto se ji snaí vystrnadit ze svého okolí. Pro svoje záměry nevolí vdy nejčistí způsoby. Ostatně ani mui nemají rádi nablízku enu, která je chytřejí ne oni.

Agentura vyhlásila termíny předváděcích představení a kvalifikačních zkouek,” oznámil hned ode dveří Jana, mávaje dopisem z Agentury. Nae kapela má mít kvalifikační představení do konce srpna. K dopisu je přiloen dopis náměstka Goliáe s poznámkou, e by bylo mono se dohodnout na individuálním přezkouení pro celou skupinu. Tak pánové, jakej jsem, kdy jsem to takhle zařídil?” ‘

To je príma, éfe,” reagoval bubeník Hylmar, aspoň budeme muset rychle nadřít novej program.”

Tobě jde furt jenom o novej program. Musíme vypilovat to, co máme, aby nám Agentura přiznala nejvyí

L

kvalifikaci a povolila účtovat vyí honoráře. Hlavně si musíme hledět Goliáe. Jestli chceme vybírat pět procent z hrubé trby pořadatele.”

,,Pochybuju, e nám Agentura těch pět procent povolí. To by poruila předpisy. S tím, co hrajeme, to snad ani nejde,” namítal Hylmar. Věděl, e ani daleko kvalitnějí orchestry nemají povolen podíl ze zisku pořadatelů.

,,Dělá, jako by tě prachy nezajímaly?”

,,Ale zajímají, jene bych rád vařil pořádnou muziku. Nemyslím jinej druh. Jene to, co děláme, se mi zdá jako laciný podbízení nedospělejm puberákům.”

,,Muziku podle svých představ si dělej coby Standa Pytlák, ale my budem dál hrát tvrdej rock. Ten pořád frčí. U se taky načichlej tou kočkou. Máme na Agentuře lidi, -který nám píchnou. Předpis nepředpis, kdy se chce a jsou známosti, vechno jde. To ví, zadarmo to nebude, ale nám se vyplatí nějakej ten gro pustit.”

Pytláku, co to má s těmi pěti procenty?” zeptala se Mery Hylmara. Císařová vstoupila do sálu a zaslechla konec Janova hovoru. Nerada bych jela v nějakých podvodech.”

Vechny honoráře a náleitosti jako cestovný, noclený a amortizace aparatury se účtujou přes Agenturu. Jediný peníze, který je mono vybrat přímo od pořadatele hotově a skoro bez kontroly, jsou ty procenta. Vybírají se při vystoupení mimořádně kvalitních hudebních těles ve velkejch sálech a prostranstvích, kam se vejde více ne tři tisíce posluchačů. To u nás bude velice často, protoe nám se uplatní aparatura nejlíp na stadiónu nebo v nějakým amfiteátru.”

Take v podstatě jde o prachy. A jak je to s tou kvalitou hudebního tělesa?”

Oprávnění vybírat stanoví Agentura. Potud je to v pořádku. Kdy to povolí, tak sama odpovídá za hodnocení orchestru nebo skupiny. Musí si, holka, zvykat, e jsme v Explozi profesionálové.”

Mladá, pohledná ena odpočítala z hromádky bankovek v zásuvce psacího stolu dvacet kusů a zastrčila je do obálky. Ruku s obálkou vsunula do kapsy iroké sukně a vykročila ke kancelářím vedení Agentury.

,,Má tam někoho?” bez pozdravu pohodila hlavou ke dveřím označeným nápisem, leptaným v mosazi: JUDr. Miroslav Goliá, náměstek ředitele. Sekretářka hbité vstala od stolu, záporně zavrtěla hlavou a vykročila ke dveřím náměstkovy kanceláře.

Hned vás ohlásím.” Ne stačila dojít ke dveřím, Květa Mrázová zaklepala a vela do kanceláře, ani čekala na svoleni ke vstupu. Tuto hru hrála u dlouho. Věděla, e sekretářku rozčiluje, kdy někdo vstupuje k jejim éfům bez předchozího ohláení.

Vítám tě, Květuko, zrovna jsem ti chtěl volat, abys přila.”

Květa Mrázová ho objala a políbila na čelo. Mírně ji odstrčil a ukázal na idli, aby se posadila.

Co se děje? Pán je v nenáladě?” zeptala se udiveně.

Právě jsem měl o tobě jednání s ředitelem. Dostal stínost hudební skupiny Technik. Prý jsi mládeníkům z Branová odmítla převzít objednávku na její vystoupení. e v poadovaném termínu mají u obsazeno, ačkoliv to nebyla pravda. Prý jsi je přemluvila, aby si vzali skupinu Experiment. Svazáci z Branová se dohodli s vedoucím Technika a ten poslal řediteli stínost.”

No a co? Prostě jsem se přehlédla. To se přece při návalu práce, který máme, můe snadno stát, nebo ne?”

Jenome tobě se to stalo u potřetí.”

Ví, e kdo chce vystupovat, musí občas pustit chlup. Kdy ne, má holt smůlu. e tě to najednou překvapuje?” Sáhla do kapsy, vytáhla obálku s penězi a diskrétně ji vloila náměstkovi do pootevřené stolní zásuvky.

O to teď nejde. Parobek tě chtěl na hodinu vyhodit. Pro ztrátu důvěry.”

To snad ne? To by viděl to čóro móro, co bych tady udělala. Jenom a to zkusí, vyhodit mě!

Prosím tě, nekřič tolik, řekl jsem ti přece, e se nic neděje. Dohodl jsem s ředitelem, e tě potrestáme odnětím čtvrtletních prémií.”

Tak to teda ne! Dostanu, co mi patří. To si rozmysli, sáhnout mi na peníze!”

Květuko, nech mě domluvit! To byl můj návrh s těmi prémiemi. Odejme ti je ředitel a já ti ze svého fondu nechám vyplatit odměnu, kterou ti to vechno vynahradím. A jetě ji bude mít zdaněnou jenom deseti procenty. Kolik jsi měla brát?”

Mám od éfa odboru návrh na čtrnáct stovek.”

Dobře, dostane ode mne dva tisíce, ale Technikům napíe omluvný dopis. Já ti ho připravím a ty ho jenom podepíe. Kopii chce mít zítra ředitel na stole.”

Proč já musím mít pořád maléry. Jiný organizační referentky dělají to samý a… Přijde dnes ke mně?”

Rád bych, ale dnes opravdu nemůu. Přijde k nám návtěva a tak musím dělat vzorného manela a hostitele.”

Co to na mě zkouí? Tvoje stará přece ví, e kadej čtvrtek jezdí do Prahy a vrací se a v pátek. Jak jí najednou vysvětlí, e u do Prahy nemusí? Nebo sis nael nějakou mladí kočku a Mrázovou poutí k vodě?”

To je nesmysl! Prostě dnes nepřijdu a hotovo. Vem to laskavě na vědomí!”

Jak to se mnou mluví? Dej si pozor, Mirečku, já nejsem na takový jednání zvyklá. Mohlo by se ti to nevyplatit.”

Snad bys mi nechtěla vyhroovat? Kdo by ti věřil? Dostala ses ke slunýmu místu jenom díky mně. Vdy by tě jinde nevzali,” řekl tie, ale důrazně.

Mrázová začala vzlykat a dala si hlavu do dlaní.

Nech toho fňukání! Pochop, e bys v tom jela sama. Mně nikdo nic nedokáe. Můou mi v nejhorím vytknout, e jsem neprováděl dostatečnou kontrolu, ale ty v tom zůstane. To ví, s osobou, která u byla jednou trestaná, se moc párat nebudou. A teď u se laskavě vzpamatuj. Přítí týden jedu na sluební cestu a beru tě s sebou. Počítej s tím!”

Na chodbě se k Mrázové přidal kapelník tanečního orchestru, který patřil k domu kultury největího závodu v kraji. Byl na dneek pozván k projednání některých nesrovnalostí v účtování.

Pane Majerský, při uzavírání smlouvy o vaem zastupování Agenturou jsme se dohodli, e vá orchestr bude pouívat při cestách na vystoupení dva mikrobusy dva-nástsettrojky a jedno osobní auto. Jak to, e jste začali účtovat čtyři osobní auta?”

Paní referentko, chlapci z kapely mi nechtějí jezdit mikrobusem, je to nepohodlné. Tak jezdíme osobními auty.”

,.Dobře, ale pak tedy nemusíte pouívat jetě navíc mikrobus!”

,,To přece dělají i jiné orchestry, e pouívají víc aut.”

,,Počítejte se mnou! Je vás osm muzikantů a dvě zpěvačky. Tedy deset osob. To nejsou plná ani vechna osobní auta. Trváte-li na svém účtování, provedeme kontrolu některého vaeho vystoupení. A vrátíte vechny neoprávněně vyúčtované náklady a jetě budete mít malér, e si u ani nevrznete.”

Kapelník vytáhl náprsní taku, vyndal z ní pětistovkovou bankovku. Poloil ji Mrázové na psací stůl.

Pane Majerský, e jste to vy, tak co bylo dosud vyúčtováno, necháme plavat. Ale dál je třeba účtovat, tak jak jsme se dohodli. A ádné vozidlo navíc!”

Paní referentko, pořadatelé na nás vydělají několikrát víc, ne dostaneme my. Co s tím máte jenom vy práce a to vechno děláte taky za pár upů. Nechte ít a budeme se mít dobře my i vy.”

Heleďte, pane Majerský, jestli vám pořadatelé podepí-í, e jste jeli celkem esti vozy, budu jim je účtovat. Z mé kapsy to nejde. Tenhle měsíc vám jetě udělám vyúčtování, jak jste mi je předloil a pak se uvidí.”

Mnohokrát vám děkuji, paní referentko. Uvidíte, e na tom nebudete kodná.” A ty obzvlá ne, pomyslela si Mrázová.

Znáte Kovářov? Je tam známá minerální voda. Malý městečko mezi kopcema, na náměstí hotýlek Společen-skej dům. Mají tam slunej sál, ve kterým můeme zadarmiko zkouet.”

Bedňák skupiny Exploze se rozhlídl po ostatních, pyný

na to, e se mu podařilo v tuhle letní dobu opatřit pobyt pro celou skupinu a hlavně s moností zkouet.

Jak to tam vypadá s ubytováním?” projevila zájem Mery.

Třeba ani na soustředění nepojede, kdy nedostane apartmá s koupelnou,” zaryla si Marková.

Je to malej hotel. Pět pokojů, tři dvoulůkový a dva třílůkový. V kadým pokoji umyvadlo s teplou i studenou vodou. Koupelna a záchody jsou společný pro vech pět pokojů. Na to, e je to venkovský béčko, je to fakt slunej hotel. Dobře tam vařej, pivo dvanáctku.”

Jak to vypadá s naím vystoupením?” zeptal se Jana.

Musím to jetě potvrdit, ale hotel máme zajitěný od neděle do přítího pondělí. Vystoupení bude ve čtvrtek večer. Dohodl jsem to s vedoucím hotelu. Nepojedeme na smlouvu. Bude to jako v reii hotelu. Vedoucí si to nějak na národním výboru zařídí. Vyúčtování bude přímo na místě, půl na půl. Teda po odečtení nájemnýho za sál, elektriku a pořadatele. Sál je tak pro pět stovek lidí. Při vstupným dvacku na člověka nám to hodí tak čtyři tácy malá domů. Jak jsem to počítal, vyjde nám to na úhradu soustředění a jetě něco zbyde.”

To je dobře, protoe na tu sobotu musíme pozvat lidi z Agentury. To bude taky něco stát.”

Proč z Agentury?” chtěla vědět Mery.

Uděláme přímo na fleku předváděčku a kvalifikační zkouku. To ví, zadarmo to nebude, ale je to takhle nejlepí. Obejdeme se aspoň bez připomínek těch kecalů, co seděj v komisi. Goliá vybere takový lidi, aby nám nedělali problémy.”

Prima. Take v neděli sraz přímo v tom Kovářově mezi čtvrtou a pátou hodinou. Technika jetě v neděli postaví aparaturu, aby se dalo v pondělí hned od rána zkouet,” rozhodl Jana.

Karas si znovu vzal slovo: Pánové, je tam jeden pokoj navíc. Tak můeme některý nae fanynky, co mají kolní prázdniny, pozvat. Aspoň bude nějaká sranda.”

Týden zkouek Exploze pomalu končil. Kapela věděla, e úspěně. Mery excelovala. Hlasem i zjevem. Získala si vbrzku přirozenou autoritu. Skupina brala její připomínky. Uznávali, e Mery muzice rozumí a dovede i správně odhadnout, co ,chytí* publikum.

,,Kluci, kadej odevzdat koncertní oblečení, abych to mohla vyehlit. A uděláte dojem. Mery, kdy ty mi dá svůj kostým?** organizovala přípravu na vystoupení Marková. Přidělili jí funkci garderobiérky, aby měla být za co placena.

Já se o svý kvádro postarám sama,** mávla rukou Marie Císařová. Ani by ji nenapadlo svěřit své aty jiné enské.

Kide, proč tu Mery nechá takhle roztahovat? Tebe nekrká, e jse pomalu v kapele pátý kolo u vozu? Od tý doby, co přila mezi nás? Začala zlostně Marková, sotva vstoupili s Janou do pokoje.

Co ti na ní vadí? Ona má přece stejnej zájem jako já. Aby ná program byl co nejlepí! Zpívá moje písničky a zpívá je fajn, tak o co ti jde? Moná, e zásluhou Méry prorazíme i na gramofonový desky.**

Ty jse váně úplně pitoméj. Snad si nemyslí, e bude v Explozi furt? Udělá si u vás jméno a přejde jinam. Nebo si dá do kupy svoji doprovodnou skupinu. A Pytlák jí v tom určitě bude pomáhat. Rozbijou Explozi, kdy tu mrchu včas nevyhodí.

Neblbni, proč bych to dělal?**

Chce zůstat vedoucím kapely?! Nebo u ne? Můu přece zpívat já nebo ta sexy fanka Milada! Kdy u chcete, aby s várna zpívala nějaká enská.*’

Heleď, Mery vás obě strčí do kapsy. Kluci uznávají její nápady, ne kvůli ní, ale protoe to jsou dobrý nápady. Dokonce i technici, který byli vdycky posluný jak ovce, najednou vystrkujou růky. Jsou ochotný dělat vechno, co ona řekne. Kdybych el proti Mery, mohli by kluci odepsat mne.*’

Dělá, jako kdybys u odepsanej nebyl. Ke vemu bude brát i míň prachů.’

To není pravda. Bral jsem sice tři díly a teď budu mít jenom dva, ale fakticky budu mít stejně peněz jako dřív.**

Jsi srab! Neměls dovolit, aby s váma začala zpívat. Říkala jsem ti to hned od začátku. Vak si na mě vzpomene. Ale to u bude pozdě.

Nechej těch keců! Mery je dobrá a Exploze s ní půjde nahoru. Tobě do toho nic není. Zatím od nás neodchází a kdoví, co bude?” Jana u byl stálými útoky Jany Markové na novou zpěvačku otráven. Tuil, e i Marii Císařové můe dojít trpělivost a bude ádat, aby Marková od kapely odela. Byl rád, kdy Jana konečně usnula. Mohl se v klidu obírat svými mylenkami.

Uvědomoval sl, e jeho vedoucí postavení ve skupině je podlomeno. A e kluci povaují nyní za autoritu Mery. Ačkoliv je pouze zpěvačkou a on vedoucím skupiny a skladatelem.

Zdalipak si mohou zpěvačky v jiných skupinách tolik dovolit? Kde je zpěvačka silnou osobností, musí se asi přizpůsobit skupina. A tam, kde je vynikající skupina a zpěvačka pouze průměrná, musí poslouchat ona. V Explozi to zatím jetě není tak zlé. Mery je ochotna zpívat Janovy skladby a Sahulovy texty. I kdy ne vechny.

Má talent a je to pěkná enská. Stála by za hřích, ale proč si jetě přidělávat problémy? Vichni jsou do ní zblázněni. Jetě, e se nechce na nikoho vázat. Bude to ale pořád tak? Zdá se, e Pytlákovi dává přednost před ostatními. Taky uvidíme, jak ji přijme obecenstvo. Co kdyby Mery propadla? Bylo by to nejlepí řeení, ale to by se musel stát zázrak.

Odpoledne, jetě dlouho před začátkem prvního veřejného vystoupení, seděla skupina Exploze v hotelové restauraci.

Mío, přines nám kadému skleničku gruzíňáku! Na moje futro,” zavolal Hylmar na mladou servírku, která je obsluhovala.

Má je mít, Stáníčku,” důvěrně se na něj usmála.

Prosím, pro mě jenom colu,” poádala servírku Mery. Omluvně pohladila Hylmara po ruce a řekla: Promiň, já nepiju ani normálně, nato před koncertem!” Poslední větu pronesla hodně nahlas, aby ji vichni kolem stolu slyeli.

V sále Společenského domu v Kovářově probíhá veřejná generální zkouka skupiny moderního rockenrolu Exploze, jak hlásá stručný plakát.

Průměrně hudebně vzdělanému člověku je známo, e dva muzikanti jsou duo, tři trio, hrají-li čtyři, pak jde o kvarteto a tak dále. Jenome to platí u váné hudby.

Členové skupiny Exploze o sobě tvrdí, e jsou kapela. Vzadu na jeviti sedí uprostřed jeden hudebník za soupravou bicích nástrojů. Vpředu křepčí po jeviti dva kytaristé, jeden s rytmickou, druhý s basovou kytarou. Na sobě mají přiléhavé bílé dínsové kalhoty, u nich je a kupodivu, e při předváděných kreacích neprasknou ve vech. Oblečení vrchní části těla tvoří volné kamizoly tée barvy s rozířenými rukávy. Ozdobou jejich oblečení jsou iroké, černé, koené opasky s obrovskými přezkami ze lutého kovu. Na nohou mají vichni moderní tenisky s několik centimetrů silnou podeví a vysokým podpatkem.

Sál je naplněn do posledního místečka. Desítky mladistvých diváků stojí podél stěn, dalí sedí v uličce mezi sedadly. Předpis, e je mono prodat pouze takový počet vstupenek, kolik je v sále míst k sedění, dnes prostě neplatí.

V zadní části sálu je umístěn bíle prostřený stůl. Za ním sedí dva mui a dvě eny ve středních letech. Patrně nejstarí účastníci koncertu. Před nimi álky s kávou a sklenice s coca colou.

Obě eny se zájmem sledují produkci a s úsměvem poklepávají v rytmu hudby dlaněmi o stůl. Uprostřed nich sedí mu; se soustředěným výrazem v obličeji pozoruje pohyby muzikantů na pódiu. Chvílemi se zaposlouchá s odvrácenou hlavou do znějící hudby. Dělá si poznámky do tlustého notesu, který má před sebou. V přestávce mezi dvěma skladbami se naklonil k jedné ze společnic a zaeptal: Květuko, ty skladby jsou vechny na jedno brdo. Stereotyp. Jana se na nic lepího asi nezmůe. Ale podívej se na ty puberáky kolem, jak jsou v transu. Jako kumt ta za nic nestojí. Jako keftu bych se toho nebál.*4

ena mlčky přikývla.

Druhý mu s otráveným výrazem na tváři dopil kávu, po chvíli se znuděně zvedl a odeel ze sálu.

A znovu hřmějí decibely. Publikum tleská do rytmu, hvízdá na prsty a v celých řadách se kývá ze strany na stranu. Někteří vyskakují ze svých míst a při kadém výskoku zvednou ruce nad hlavu a tlesknou. V sále je k zalknutí. Okna do zahrady jsou otevřená, ale ani to nepomáhá.

Kdy se zdá, e hluk nabyl vrcholu, vystupuje na jevitě zpěvačka. Diváci dupají, řev sílí a snad ani nezná hranic. Zpěvačka se uklání a usmívá se. Bere mikrofon a pokynem ruky si zjednává klid. Místo zpěvu začíná konferovat způsobem diskokejů:

,,Ani nevíte, přátelé, e ná bubeník Pytlák má sportovní vychování. Dokonce býval fotbalovým rozhodčím. Do té doby, ne kvůli němu začali v jedné vesnici ně o čtrnáct dní dřív. Publikum se zasměje, ale pozorně zpěvačku poslouchá. ,,To bylo tak. Pytlák pískal mistrovský zápas a domácí mustvo prohrávalo o jeden gól. Vtom Pytlák odpískal penaltu v neprospěch domácích. Jejich fanouci vtrhli na hřitě a chtěli Pytláka zmlátit. Pytlák prchal a vběhl do blízkého obilného lánu. Řvoucí dav za ním. Pytláka sice nechytili, vidíte, e vcelku iv a zdráv hraje támhle na bicí, ale na poli u nebylo co sklízet. Od té doby, jakmile Pytlák slyí dupání, řev a hvízdání, pratí se vím co drí v ruce a utíká se někam schovat. Jestli nám uteče od bubnů, máme po koncertě. A tak vás prosím: tleskejte, dělá nám to radost, ale řev, dupání a hvízdání by mohlo mít za následek předčasné ukončení koncertu, protoe bez bicích se hrát nedá.”

Koncert skončil. Aplaus svědčil o tom, e skupina i zpěvačka se líbily. Posluchači byli neodbytní. Tleskali a skandovali: ,,Přidat, přidat…” Uklánějící se muzikanti museli přidat jetě dalí skladbu, kterou zpíval Jana. Diváci jej odměnili potleskem, ale pak ádali sborovým pokřikem: ,,Mery, Mery!” Musela zopakovat tři písničky ze svého repertoáru. Ovace nebraly konce. Nejdříve odeli z jevitě muzikanti, Mery vychutnávala opojný pocit slávy a obdivu obecenstva. I kdy vystupovala s amatérskou hudební skupinou, tento pocit dosud nepoznala.

,,Kluci, stal se malér,” vyprávěl po představení v atně

kytarista Sahula, při předposlední skladbě mi prasklo áčko a tak jsem a do konce musel hrát jenom na pět strun.”

Buď klidnej! Nebylo to ani znát,” přátelsky ironizoval Hylmar. Sahula nahradil přetrenou strunu novou. Jedním okem stále pokukoval otevřenými dveřmi do chodby. Kdy konečně Mery zamířila do atny, vpadl za ní.

Byla jsi jednička,” začal ji objímat.

Teď mi dej pokoj a vypadni, a se můu převléknout,” odbyla jej.

Po skončení koncertu přiel do atny za účinkujícími náměstek ředitele Agentury Goliá, který seděl celou dobu v sále za stolem a hodnotil uměleckou úroveň vystoupení.

Přátelé, jste výborní. Zvlátě zpěvačka!”

Děkujeme vám, pane náměstku! Kdybyste dovolil, pozvali bychom vás a vae spolupracovnice na malé přátelské posezení do hotelového salónku. Večeře bude sice asi za půl hodiny, ale zatím je tam něco na osvěení připraveno,” usmál se Jana.

Po večeři se rozproudila zábava. Jana zacinkal ličkou na skleničku: Chce mluvit pan doktor Goliá, náměstek ředitele Agentury.”

Přátelé, připíjím na Explozi! A na vai půvabnou a talentovanou zpěvačku která svým hlasem okouzlila nejen publikum, ale i nás. Tak na vae umělecké úspěchy v naí Agentuře!”

Ne vichni vyslovovali zpěvačce obdiv a chválu. Květa Mrázová se ostentativně bavila se Sahulou. V průběhu večírku přinesl místní amatér fotograf snímky z koncertu a ádal Mery o autogram s osobním věnováním. Marie Císařová si byla svého úspěchu vědoma a dávala najevo Goliáovi, e v něm vidí významného činitele, který by jí mohl pomoci ke kariéře pop-hvězdičky.

Čin  čin,” světácky si připil s náměstkem Jana. Oba do sebe obrátili skleničky s koňakem a Jana hned naléval sobě [ náměstkovi dalí.

Posly kapelníku,” vzal náměstek Janu důvěrně za rameno, kde jste k té kočce přili? To byl fantastickej nápad vzít ji jako zpěvačku.”

Mery,” zvolal rozjařeně Jana, tady se pije na tvůj úspěnej start s Explozí a ty sama vůbec nepije. Pojď si

honem připít s panem náměstkem!” Mery přistoupila k náměstkovi, přiukla si s ním a skleničku bez napití opět odloila. Promiňte, pane doktore, ale já opravdu nepiju.”

Neboj se, náměstku, vak my ji to v kapele odnaučíme,” omlouval se kobrtavým jazykem Jana. Ono jí dojde, e bez nás nic neznamená.”

Pojďme se napít. Na tykání, ne na Mery,” dotíral na Květu Mrázovou Sahula. Snail se ji obejmout, ale sotva drel rovnováhu. Málem porazil stůl. Květa Mrázová se začala hystericky smát.

Pojď si lehnout, u toho má dost. Odvedu tě na pokoj,” nabízel se jeden z techniků, ale Sahula se vzpěčoval.

Zábava byla v nejlepím, kdy Mery s úsměvem povstala a začala se loučit. Přeji vám přátelé, hezkou dobrou noc.” Otočila se k technikům a pozvala je, aby se cestou na pokoj jetě zastavili u ní na pokoji na kus řeči. Jestli se ti bude chtít,” obrátila se k Hylmarovi, můe přijít s nimi.”

Já taky přijdu, loučil se s Mery náměstek a snail se ji k sobě přivinout a políbit. Částečně vlivem alkoholu, částečně přičiněním Císařové se mu to nepodařilo.

Společnost dále popíjela. Náměstek Goliá si obou pracovnic Agentury okázale nevímal. Měl stále nutkání odejít na pokoj za Mery, ale vdy mu v tom někdo zabránil. Krátce před půlnocí se objevila v salónku uniformovaná hlídka Veřejné bezpečnosti. Vedoucí hotelu ji ujistil, e u zavírá.

Nikam nepudu… chci pít..mumlal opilým hlasem Sahula, … zablju ji… mrchu ..Vedoucí hotelu a servírka ho vzali zkueným pohybem pod rameny a odvedli ho na pokoj.

Na dvoře hotelu se mezitím loučil Jana s náměstkem Goliáem. Řidič u čekal za volantem volhy a obě referentky Agentury netrpělivě poposedávaly, jedna vedle řidiče, druhá na zadním sedadle, ofér zařadil zpátečku a vycouval na silnici. Goliá si s Janou stále něco eptali. Rozloučení ukončila Jana Marková. Vyběhla ven, chytila Janu a odvedla ho na pokoj. Sotva se jí podařilo poloit ho na lůko, usnul tvrdým spánkem.

Kdy ráno zvedl hlavu, jen s největím úsilím ji udrel nad poltářem. Vzápětí mu klesla zpět. Po chvíli pokus

opakoval. Tentokrát úspěně. Posadil se, prohrábl si rukama vlasy a zůstal chvíli sedět s hlavou v dlaních. Cítil příerné hučení. Vstal a vrávoravým krokem se snail udret směr k umyvadlu. Roztočil naplno kohoutek se studenou vodou. Studenou vlastně jenom podle modrého označení kohoutku. V dlouhotrvajícím červencovém vedru tekla i teď po ránu místo studené vlaná.

Přesto na něj měla voda blahodárný účinek. Přestal vrávorat. Přistoupil k sousední posteli a začal budit Markovou. Ta si vak přetáhla přikrývku přes hlavu a dala tím najevo svou neochotu vstávat. Po krátkém zápolení se Janovi podařilo přikrývku z ní stáhnout.

Tys ji zase včera měl, Kide.”

To byla sakra jízda. Úplně mám okno. Nedělal jsem v noci nějaký vylomeniny?”

Co by se dělo? Vorali jste se s náměstkem, tys to platil a nakonec jsem tě musela odvést do pokoje!”

Ale e náměstek čuměl na ten úspěch, co jsme měli!”

Čuměl. Jene hlavně na Mery. Zajímalo by mě, jestli jí vlezl do postele jetě včera nebo jestli si to nechal a na přítě. Slyela jsem jejich auto odjídět a dlouho po tom, co jsi se s nlma na dvoře rozloučil.”

Mávl rukou. To mě vůbec nezajímá, kdy odjeli.”

Ale mělo by tě zajímat, e jsi tím včerejkem úplně odepsanej. Teď začne celá kapela makat jako barevný a ona bude v balíku.”

Netvi mě hned po ránu. Nech těch keců. Tebe se to netýká. Zatím se nic nemění. Mery bude brát prachy jenom za zpěv místo mě.” Stáhl Markovou neurvale k sobě do postele.

Bylo těsně před devátou hodinou, kdy vyli ze svého pokoje. Jana se zastavil u dveří Císařové a několikrát do nich bouchl pěstí. Mery vstávej, u je den. čekáme tě v jídelně.”

11

Zvukař Pepan Král, osvětlovač Jarda Vejrostek a bedňák Béďa Karas sedí v jídelně hotelu. Je ráno po prvním veřejném vystoupení skupiny Exploze s novou

zpěvačkou. Tři dívky, sedící s nimi u stolu, přijely na vystoupení skupiny u včera ráno a zůstaly i na včerejí oslavu. S nimi u stolu sedí Hylmar a vypráví, jak včera Sahula dohrával koncert bez jedné struny na kytaře. Vichni se vesele baví. Vtom vchází do jídelny ten, o něm je řeč. Znovu výbuch smíchu. Sahula má kolem hlavy omotaný mokrý ručník.

,,Vám se to směje! Já nemohl ani otevřít oči. Jetě teď jsem jak dělo.

,,Zdravím vás, umělci, haleká ode dveří Jana. ,,Tedy jak já bych si dal pořádnou česnečku!

Má ji mít, éfe, přivítal ho Hylmar, právě jsem to v kuchyni vyjednal.

Teda tys byl včera satej, obrátil se na Sahulu Jana. Vyjel jsi na tu náměstkovu babu, a to bylo trapný.

Dělal jsem do tý referentky jen pro nae společný blaho!

Jene ona zůstala na úrovni a ty ses zřídil jak zamilovanej tudent.

Jste pitomci! Snad nemyslíte, e jsem se do ní zamiloval? klebil se Sahula.

Zato náměstek se pokouel dělat do Mery. Ale ona je fajn holka. Nepila vůbec. Zato náměstek na ni pořád připíjel, a se sám zlinkoval, komentoval situaci Hylmar.

Za moje prachy, podotkl Jana.

To je úděl kapelníka, poznamenal zvukař Pepan a technici propukli v řehot.

Bobe, jak je psáno v koránu, nejlíp je to poránu, zaryla do Sahuly Marková. Bě vzbudit Mery. Je to přece tvůj objev a tvoje podnájemnice. Třeba čeká, a za ní přijde! Zastihne ji v posteli a můete to do snídaně stihnout. Tak na co čeká? Koukej za ní mazat!

Sahula uposlechl.

Od jeho odchodu uplynulo několik málo minut. Z prvního patra se náhle ozval výkřik. V jídelně zavládlo ticho. Sahula se vpotácel bledý a hned u dveří ze sebe zděeně vyráel: Zabili Mery! Dočista ji zabili!

Vichni se rozběhli do prvního poschodí. Zastavili se u otevřených dveří pokoje, kde bydlela Marie Císařová.

Leela na koberečku u postele. Bez vlády, s hlavou v zaschlé kalui krve. Hrozen lidí, stojících mezi dveřmi

pokoje, rozhrnul vedoucí hotelu. Ve dveřích chvíli zaváhal a potom vstoupil. Přiklekl k Císařové a sáhl jí na zápěstí. ,,ije, rychle záchranku. Vichni ven. Viml si stop ztmavlé krve na váze, leící na podlaze.

Lékař z nedalekého střediska byl v hotelu za několik minut. ,.Jestli nemá proraenou lebku, tak to přeije, ale musí hned do nemocnice. Ztratila mnoho krve.”

Naloili Mery do sanitky a odvezli ji. Lékař jetě před odjezdem nařídil zavolat ihned Bezpečnost a případ jí oznámit.

,,Prosím, abyste se zatím vichni odebrali zpět do jídelny,” nařídil vedoucí hotelu. Hudebníci, technici i fanynky si sedli společně k dlouhému stolu u okna. Vichni byli tie a nemohli pochopit, co se stalo. Kdo jí to mohl udělat? Byl to někdo z nás?

12

Protokol o ohledání místa, kde byla napadena a zraněna Marie Císařová, sue konstatoval:

Místnost se nachází v prvním patře hotelu Společenský dům. Přístup do prvního patra je z přízemní chodby, která vede z restaurační místnosti hotelu. Z této chodby vedou vlevo dveře do kuchyně, za nimi pak do skladu potravin. Dveře na konci chodby na dvůr. Vpravo se nachází točité schoditě do hotelové části.

Pokoj, kde byla nalezena zraněná Císařová, je umístěn přímo proti schoditi. V patře je sedm dveří označených čísly, číslování začíná vpravo od schoditě v rohu a pokračuje ve směru hodinových ručiček. Obytné místnosti jsou označeny čísly jedna a pět. Číslo est mají dveře do koupelny, číslo sedm patří dveřím vedoucím na WC.

Císařová byla ubytována a nalezena v pokoji číslo tři. Dveře se otevírají dovnitř místnosti. Je v nich zadlabán dveřní zámek s oboustrannou bezpečnostní vlokou. Z vnitřní strany je zasunut v zámku klíč typu FAB. Povrch zámku ani dveří nenese známky pokození.

Proti dveřím je třídílné okno. V době ohledání jsou vechny tři díly otevřeny. Záclona rovnoměrně roztaena

přes celé okno. Vpravo, vedle dveří je umístěno umyvadlo, nad ním je zavěeno zrcadlo s odkládací deskou z PVC. Na odkládací desce se nacházejí kelímek s kartáčkem na zuby, lak na vlasy Lybar, rtěnka, intimsprey a lahvička s označením Dior. Otisky prstů byly zajitěny v upotřebitelném stavu na kelímku a na laku.

Dále vpravo, směrem k oknu je rozestlaný jednolůkový gauč. Poltář je natřesený, pokrývka urovnaná. Na ní leí noční koile. Vedle gauče je noční stolek se stolní lampou ve vypnutém stavu. V zásuvce nočního stolku jsou uloeny různé kosmetické a hygienické potřeby.

Na koberci, vedle postele je kruhová skvrna způsobená temně hnědou lepkavou hmotou. Vzorek hmoty byl odebrán pro chemické zkoumání. Skvrna má kulatý tvar o průměru přibliné třicet centimetrů. Ve vzdálenosti edesáti pěti centimetrů od okraje skvrny, směrem k oknu leí skleněná váza z novoborského skla. Na její střední části je temně hnědá skvrna. Váza byla předána ke zkoumání.

Vlevo od okna je umístěna pohovka. Před ní stojí podlouhlý konferenční stolek se dvěma křesly. Na stolku se nachází do poloviny naplněná láhev s označením ázerbájdánské brandy. Vedle láhve jsou čtyři skleničky na koňak. Na dně skleniček je usazenina mírně nahnědlé barvy. Na láhvi i skleničkách bylo zjitěno větí mnoství upotřebitelných daktyloskopických stop.

Vedle pohovky v levém rohu místnosti je umístěna skříň, v ní je uloeno dámské prádlo a oblečení.

To zase bude jednou fuka, viďte, soudruhu náčelníku?” Poručík Pechan nečekal na odpověď kapitána Černého, náčelníka kriminálky, a pokračoval v úvahách. Vichni svědkové a podezřelí se co nejdříve seberou a odjedou a my budeme případ vyetřovat na dálku.”

Budeme s tím mít dost práce. Jene ty na případu dělat nebude.”

Proč? Vdy jste mi nařídil, abych jel s vámi?”

Domníval jsem se, e to uhodne. Jsi přece přidělen dočasně na hospodářskou. Ve vedení správy jsme se dohodli, e se musí etablovat na nějakou hudební skupinu, zastupovanou Agenturou, aby ses přes ni podíval do Agentury zblízka. Take tady má skupinu a bude dál

dělat na hospodářských záleitostech. S námi bude spolupracovat jenom potud, abys byl v obraze a mohl poznatků případně vyuít pro tvůj úkol. Jasné?”

Úplně. A jsem z toho nadením bez sebe,” ironicky odpověděl Pechan.

Výslech svědků začal kapitán Černý u vedoucího skupiny.

Kapelu Exploze jsem zaloil a taky ji od počátku vedu. Jsem v ní nejstarí. Vechny skladby, které kapela hraje, jsem sám komponoval. Tedy dělal jsem k nim hudbu, abyste mi rozuměl, pane kapitáne.”

Klidně můete pokračovat, pane Jano. Znám i pár cizích slov a rozumím občas tomu, o čem se mnou lidé mluví.”

Dále je v kapele baskytarista Bohumil Sahula. Ten také moje skladby textuje. U bicích sedí Stanislav Hylmar, kterému veobecně říkáme Pytlák.”

Proč Pytlák?”

Dělal, e neumí do pěti počítat a zatím za naima zádama skládal písničky a nechával je hrát pod jménem Stanislav Pytlák. Je dost namylenej na to, e je konzervatorista. Ale lepího hráče na bicí neseenete na celé Moravě a moná ani v Čechách. Slavnějí kapely ne jsme my ho u přetahovaly, ale on nechtěl.”

Kdo dál patří do skupiny?”

Garderobiérka a technici. Zvukař, bedňák a osvětlovač. Mají na starosti hodně věcí. Tak například ..

Dobře,” přeruil ho kapitán. Jak se k vám do skupiny dostala slečna Císařová?”

Hledali jsme enskou, která by dobře zpívala a dobře vypadala. Přivedl ji Sahula. Pro mne bylo rozhodující, e se chytila hned po první zkouce. Dovedla dát mým skladbám přesně to, co potřebují.”

Co víte o jejím soukromí?”

Bydlí u Boba. Tedy u Bohumila Sahuly. Snad spolu dokonce dřív i chodili, ale prý u ne. Jenom u něho bydlí v podnájmu.”

Kdo vechno se včera zúčastnil té oslavy v salónku?”

Vichni ze skupiny, a taky tři nae fanynky, které přijely a potom později u leckdos. Dost se to měnilo. Přili i někteří místní. Kdo to byl, nevím.”

Co je to za fanynky?”

Milada Vrbová, Věra Michalová a Hanka Zálesná. Jsou to studentky. Teď za námi přijely na koncert, protoe mají prázdniny.”

A to je rodiče pustí jen tak za kapelou na noc z domova?”

Jsou plnoleté. A pokud vím, pracují nedaleko odtud na nějaké brigádě od koly.”

Koho dál znáte z těch, co zde s vámi slavili?”’

Náměstek Goliá z Agentury a dvě referentky od nich, jména si nepamatuji.”

Jetě by mě zajímalo, co jste dělal vy, pane Jano, po skončení večírku?”

Bylo nějak kolem půlnoci, kdy přili zdejí esenbáci. Já jsem s vedoucím hotelu vyrovnával účet. Ostatní u odeli. Na mne čekala Jana Marková. Byl jsem dost v náladě a tak mé odvedla na pokoj. To víte, takový úspěch nae kapela jetě neměla a tak jsem to z radosti trochu přepísk.”

Co dělala slečna Císařová celý večer?”

Chodila od jednoho k druhému. Ale viml jsem si, e nepila. Jen tak si přiukávala. Dost brzo odela, ale kolík bylo hodin, to nevím. Vichni se celej večer kolem ní točili a vychvalovali ji. Asi z toho byla ztrémovaná víc ne z koncertu.”

Bydlíte v pokoji vedle slečny Císařové. Neslyel jste v noci z jejího pokoje nějaký hovor nebo hádku?”

U jsem vám říkal, e jsem byl jako dělo. Jinak je slyet skoro kadý slovo. Ty příčky mezi pokojema jsou na čtvrt cihly.”

Co bude kapela dělat, kdy slečna Císařová teď delí dobu nebude moci zpívat, pokud se z toho vůbec dostane?”

Je to pro nás velice nepříjemné, ale budeme muset zůstat u starého programu, ve kterém zpívám vechno sám.”

Budete hledat novou zpěvačku?”

To není tak jednoduchý. Na přechodnou dobu k nám nikdo nepůjde a propustit Mery jen proto, e se jí to stalo, taky nejde.”

Slečna Císařová se v noci na pokoji nezamykala?”

Naopak. Mery se zamykala pořád. Kdy se la ve dne na pokoj umýt, učesat nebo převléci.”

Jak je tedy moné, e měla odemčeno, kdy jste ji nali?”

Tomu nerozumím. Asi k ní musel někdo vlézt oknem a potom se zevnitř odemknout.”

XXX

Do salónku, kde vyslýchal Černý s Pechanem svědky, vela mladá ena. Usadila se, nohu přes nohu, aby zdůraznila jejich ladnou linii. Připálila si elegantním plynovým zapalovačem cizí výroby winstonku a upřela na Černého vyzývavý pohled. Pechana si téměř nevimla. Jana Marková, podle občanského průkazu pětadvacetiletá, svobodná, zaměstnaná jako technická pracovnice hudební skupiny.

Císařová se k nám do kapely vůbec nehodila. Co přila, začaly jenom potíe. Pořád se jí něco nelíbilo,” začala spontánně vypovídat. Vechno se muselo konat podle jejích představ. Vemu rozuměla. Zvukař musel jinak nastavit aparaturu, osvětlovač musel jinak nasvítit scénu, kluci museli jinak hrát. Vem u lezla na nervy.”

,,S kým se soukromě stýkala?”

Chodila se Sahulou, který ji přivedl. Dokonce u něho bydlí. Ale chovala se k němu hrozně. Před námi ho zesměňovala jako kluka i jako muzikanta. V poslední době sváděla naeho bubeníka Hylmara. Pořád vykládala, e není pro trvalou známost s jedním chlapcem.”

Slečno Marková, kdo odcházel ze salónku jako poslední?”

Nakonec já. Odváděla jsem Janu na pokoj.”

Kolik bylo hodin?”

Něco po půlnoci, ale přesně si nepamatuju.”

Je skupina, tedy její fungování bez slečny Císařové ohroeno?”

Co by! Tak jako ona umím zpívat i já. Nebo fanka Milada Vrbová. Můeme to vzít třeba hned a bez zkouek. Stejně si myslím, e klukům jedna zkuenost stačí a budou chtít kapelu jako dřív, kdy zpíval jenom Jana a byl klid.”

Proč si kapela nevybrala rovnou vás nebo tu slečnu Vrbovou?”

Vdy vám to říkám, očarovala kluky jako ta bosorka. Kadýho si omotala kolem prstu. Kapela ji poslouchala jako hodiny.”

Měl někdo důvod jí ublíit?”

To, co se jí stalo, nemohl udělat nikdo z nás. To musel bejt někdo cizí.”

Černý se zamyslel nad motivem. Jana ji mohl v opilosti napadnout, protoe se cítil uraen, e u není neomezeným vedoucím skupiny, kdy mu do toho Císařová mluvila. Fanynky na ni určitě árlily. Sahula na ni taky mohl mit vztek, protoe se mu zle odvděčila za to, e ji přivedl do skupiny.

Jaký důvod jste mohla mít vy?”

Sto a ádný. Nesnáím enský, co si vynucujou pozornost vech muských okolo sebe. Ale kvůli tomu ji přece nebudu … chtít zabít. To je nesmysl. A potom, mám alibi, jak tomu říkáte. Byla jsem celou noc a do rána s Janou na pokoji.”

To není tak silné alibi, pomysleli si oba kriminalisté. Paklie byl Jana tak opilý, jak tvrdil, mohla Marková klidně odejít z pokoje za Císařovou a napadnout ji. Jenome Jana mohl být opilý jenom částečně. Počkal, a jeho milenka Marková usne a pak se vydal za Císařovou. Třeba jí chtěl činit z titulu éfa kapely milostné návrhy, dolo k pokusu o násilí, který vyvrcholil… Jenom ádné předčasné závěryl Je nutno vyslechnout dalí členy skupiny, uvědomili si včas Černý s Pechanem.

XXX

Pane Karas, proč vy vlastně děláte technika, kdy jste taky muzikant?”

Absolvoval jsem sice lidovou konzervatoř, ale hrál jsem na bicí v kapele jenom chvíli. Ono nestačí nadřít podle not a metronomu skladbu, kdy člověku chybí v krvi rytmus. Od začátku jsem věděl, e na bicí v kapele nemám. Pytlák je proti mně třída. Má talent, hudební vzdělání a navíc je to prima kluk. Občas ale za něj u bicích aspoň zaskočím. Dokonce mi za to i zaplatí. Co je od něj fór.”

Proč vás nechává za sebe hrát?”

Pytlák komponuje pro jiné skupiny. Někdy se stane, e

musí být při nahrávání nebo natáčení své skladby a Exploze má zrovna vystoupení. Tak ho zastoupím a on mi za to zaplatí. Kluci sice nadávají, e to Pytlák vdycky oznámí a na poslední chvíli, ale nakonec jsou rádi, e mají náhradu. Jinak by jim nezbývalo, ne koncert odřeknout. Pytláka si nikdo z kapely nechce rozházet. Je to jednička a kdyby od nás odeel, tak to můeme zabalit.”

Co jste dělal vy a ostatní technici včera večer?”

Kdy skončil koncert, tak se nejdřív ze veho balilo zařízení. Měli jsme ho postaveno po celý týden, kdy se zkouelo. Po koncertu jsme museli zabalit aparaturu, bedny, kabely, reflektory, garderóbu a celou spoustu ostatních krámů, které je potřeba pro vystoupení. Naloili jsme vechno do auta, li se vykoupat a pak teprve opoděně na večeři. Ale to u byla v salónku zábava v plným proudu.”

Proč jste nebalili a po večeři?”

To tak máme zavedeno. Jak skončí koncert, i kdy pak třeba v místě přespíme, nejdřív vechno sloíme a naloíme do auta. Auto s aparaturami máme pojitěné, ale věci v sále by se musely hlídat. U s tím máme zkuenosti. Kdy u toho nejste, hned se něco ztratí. Tu barevná árovka, tu kabel nebo mikrofon. Vechno, co pouíváme, stojí dost peněz a tak radi balíme hned po koncertu.”

A co jste dělali potom, myslím po večeři?”

Seděli jsme v salónku. U stolu s námi ty tři fanynky. Kdy Mery odcházela, pozvala nás k sobě na pokoj. Sama nepije, ale láhev koňaku měla celý týden na pokoji. Občas jsme tam poseděli. Jenom na skleničku a dost. Soudruhu kapitáne, co myslíte, dostane se z toho?”

Doufáme, e ano. Zatím jsme nedostali z nemocnice ádnou zprávu.”

Mery je moc fajn holka. Kdy včera skončil koncert, přila nám poděkovat a říkala, e na jejím úspěchu máme my, technici, největí zásluhu. Ono to není tak úplně pravda, ale kluci z kapely nás povaují spí za pomocný síly, který slouí jejich kumtu. Nebo dokonce jim samotným. Mery je úplně jiná. A tak jsme zali s Pepanem a Jardou na chvilku k Mery, ne la spát.”

Kolik bylo hodin?”

Něco mezi jedenáctou a půl dvanáctou. Přesně to nevím.”

Jak dlouho jste se v pokoji u Marie Císařové zdreli?”

Vypili jsme kadý skleničku. Mery samozřejmě ne. Začali jsme mít s Jardou pocit, e je u dost unavená a tak jsme se zvedali k odchodu. Pepan chtěl jít s námi, ale Mery ho poádala, aby jetě chvilku zůstal, e si s ním chce o něčem sama promluvit. Pepan byl celý nesvůj. My jsme s Jardou odeli. Pepan se za chvíli vrátil k nám do pokoje, neřekl ani slovo, zalehl a snail se usnout. My jsme z něj nechtěli vyzvídat, o čem s ním Mery potřebovala mluvit. On by nám to stejně nepověděl.”

Potom jste se u z pokoje nikdo nevzdálil?”

Myslím, e ne.

To nikdo z vás neel ani na WC?”

Ano, jetě před spaním.”

Nějaký hluk na chodbě jste v noci neslyeli?”

Jen kdy se vraceli kluci z kapely. Pytlák se snail uklidňovat vedle na pokoji Boba, který byl dost opilý. Potom jsem usnul a a do rána jsem neslyel nic.”

Viděl jste v salónku nějaké dalí lidi kromě těch, které znáte?”

Vystřídalo se jich tam dost, které vůbec neznám. Ale vichni se motali kolem Mery, chtěli od ní autogram.”

xxx

Sahula začal tím, jak se seznámil s Marií Císařovou na soutěi mladých talentů. Dosáhla tam velkého úspěchu, ale konkrétní nabídku na nějaké angamá nedostala.

Na přehlídce jsme se trochu sblíili a začali jsme spolu nějaký čas chodit, ale potom to najednou se mnou skončila. Sice mi napsala, e za mnou přijede. Ale u se neozvala. Ani mi nedala adresu, kam bych jí mohl odepsat. Podezíral jsem ji, e tam doma někoho má a nechce mi to říci.”

Teď ale ijete spolu, jestli jsem tomu dobře rozuměl?”

To byste si patně vykládal. Kdy jsem se s ní náhodou setkal, nabídl jsem jí, e by mohla zpívat s naí skupinou. Projevila zájem, jene neměla kde bydlet. Nabídl jsem jí, aby prozatím bydlela u mne, ne si něco najde. Přijala to,

ale jako podmínku si dala, e to bude pouze přátelská výpomoc. O obnovení dřívějího vztahu nechtěla ani slyet.”

Snail jste se o to?

Několikrát. Ale vdycky to patně dopadlo. Prý, ví, cos mi slíbil. Jestli nepřestane, tak se okamitě odstěhuju. Kdy jsem se ptal kam, řekla, e zase domů, do Olomouce. To jsem nemohl skupině udělat. A tak jsem jako trouba spával s Mery ve svý garsonce, ale jen jako její kamarád.”

Co jste, pane Sahulo, dělal během večírku?”

No seděli jsme s tou referentkou z Agentury. Tedy hlavně já. Nějak na mne dolehl světabol. Mery sklidila fantastickej úspěch, vlastně mou zásluhou, a ani si mě nevimla. Vím jenom, e mi servírka Mía pomáhala do schodů. Pak jsem usnul a probral se a ráno.”

Kdy jste el ráno vzbudit slečnu Císařovou, byl její pokoj odemčený?”

Vidíte, to je divný. Mery se přece pořád zamykala. Já vlastně nemám ádný alibi? To můu být taky podezřelej, e jsem to proved já!”

A proč byste to dělal, pane Sahulo?”

Třeba jako pomstu z neastný lásky…

Výpovědi techniků skupiny a trojice fanynek se v podstatě shodovaly. Jenom názor .muzikantských Liduek* na Císařovou nebyl tak jednoznačně kladný jako názor techniků. Z jejich úst zněla a komicky árlivost.

Přimět k hovoru zvukaře Pepana byl i pro zkueného kriminalistu Černého oříek. Svědek blednul, rudnul, utíral si ruce i zpocené čelo do kapesníku a chvěl se po celém těle.

Co bylo u Císařové, kdy vai kolegové odeli?”

Zvukař mlčel.

Chtěla přece s vámi hovořit?”

Ano. Řekla, e jsem ze vech nejslunějí, tak abych ….”

Co abyste?”

Abych zamknul a rozepnul jí vzadu na atech zip.”

A dál?”

Po delích rozpacích zvukař vypověděl, e se Císařová úplně svlékla, zatímco on se díval k zemi. No a pak mi řekla, e jsem pitomec … abych vypadnul…”

A co vy?”

el jsem.”

Zamkla po vaem odchodu dveře?”

Bouchla dveřma a zamkla.”

Nepletete se? Skutečně za vámi zamkla?”

Ano.”

Hochu, hochu, urazil jsi ji jako enu. Nepochopila tvůj zásadový postoj věrného novomanela, pomyslel si Černý.

xxx

Jaký je vá vztah ke slečně Císařové, pane Hylmare?”

Je to talentovaná zpěvačka.”

Zajímá nás vá osobní vztah k Marii Císařové.”

Nerad bych o tom hovořil.”

Je to v zájmu objasnění závaného trestného činu nezbytné.”

Od chvíle, kdy jsem ji uviděl, vzbudila ve mně hluboké sympatie.”

Věděla to?”

Snad. Víte, ona není jako ostatní děvčata. Mám pocit, e se cítila dobře v mé blízkosti. Ráda se se mnou bavila o muzice. Je v ní něco zvlátního, co nedovedu přesně popsat. Nejde ani tak o sexuální přitalivost. Inspirovala mě, e jsem napsal pro její hlasový rozsah dvě věci. Dokonce jsem vyjednal s dirigentem rozhlasového orchestru, e ji pozve, aby je nazpívala pro rádio. Jene teď, kdy ..

Věděla, e pro ni komponujete a e by měla zpívat s rozhlasovým orchestrem?”

Ne, chtěl jsem ji překvapit a po návratu z Kovářova.”

Pane Hylmare, vy prý jste byl jedním z těch, kdo zůstali při včerejím večírku střízliví. Pamatujete si, kdo vechno byl zde v salónku přítomen?”

Otázka Hylmara viditelně zaskočila. Zjevně přemýlel co má odpovědět. Zopakoval jména osob, které u byly známy.

Nechcete nám říci něco, co povaujete za důleité? Slečně Císařové způsobil někdo těké zranění. Vichni tvrdí, e se zamykala. Myslíte, e by do pokoje pustila někoho cizího?”

To určitě ne.”

Vedoucí hotelu Koutný při výslechu předeslal, e skupina Exploze pro Společenský dům znamenala zvýení trby. Přilákala do podniku u v době zkouek mnoho konzumentů. Členové skupiny se za ten týden, co bydleli v hotelu, spřátelili s personálem, zejména tím mladím.

Kadý večer po zkouení jsme společně s nimi poseděli. Někdy dole v restauraci. Někdy u techniků na jejich pokoji. U slečny Císařové nikdy. Větinou byla první, kdo z posezení odcházel. Nikdy taky nepila. Na včerejek si objednali do salónku večeři a nápojové občerstvení.”

Kdo vechno se zúčastnil?”

Přesně vám to říci nemohu, protoe společnost se dost měnila a já taky nebyl v salónku stále přítomen. Chvílemi jsem s nimi poseděl. Zaskočili tam i někteří lidé z personálu, ale jen tak, e vyplil skleničku a zase odběhli za svou prací. Obsluhu měla na starosti Mía. Slečna Císařová byla velice armantní. Taky si přivedla na skleničku naeho éfkuchaře, i kdy sama nepila. Říkala, e kdyby se někdy náhodou omylem chtěla vdát, tak jedině za něho, protoe vaří jako její maminka. Ke konci tam zůstali u jenom členové skupiny a ti jejich hosté z koncertní agentury, co kvůli nim pan Jana ten večírek vlastně pořádal.”

Kdo to byl, pane Koutný?”

Jména nemohu slouit, ale byli to dva pánové a dvě eny. Jejich vedoucího oslovovali jako náměstka. Chovali se k němu velice uctivě a moc sl ho hleděli. Ten druhý byl náměstkův řidič.”

Ten řidič taky pil, pane vedoucí?” vstoupil do výslechu poručík Pechan.

Myslím, e něco vypil. Oni měli u nás přespat. Vzadu za sálem jsou dva pokoje, které pouíváme výjimečně pro známé, kdy máme plno. Nerad ty pokoje pronajímám cizím lidem, protoe se do nich jde přímo ze dvora a to pak není kontrola, co se tam děje. Ukázal Jsem jim hned odpoledne, kdy přijeli, jejich pokoje a klíče nechal ve dveřích.”

Ukáete nám ubytovací knihu,” pokračoval Pechan.

Soudruhu, oni jaksi nejsou zapsáni. Odpoledne jsem

se k tomu nedostal a potom jsem na to nějak pozapomněl. Ale oni ve skutečnosti v těch pokojích stejně nespali. Take se vlastně nic nestalo.”

Mimo toho, e někdo málem zabil Císařovou, se skutečně nic nestalo. Máte povolení na koncert, který pořádala vae provozovna?”

,,To jetě nemám. Dneska jsem chtěl jít na národní výbor poádat o dodatečné povolení. Ono se to seběhlo tak nějak rychle, e jsem předem nestačil.”

,,Vyhláku o povolování veřejných hudebních produkcí ovem znáte?”

,,To ano, ale snad nebude tak zle?”

To necháme na vaich nadřízených. Jetě se vrátíme k večeru. Kdy vlastně to sezení skončilo?”

Krátce po půlnoci.”

Kdy odjíděli ti hosté?”

To přesně nevím. Kdy skončil večírek, dělal jsem jetě s panem Janou vyúčtování. Potom servírka uklízela salónek a my jsme s vrchním dělali uzávěrku za včerejek. Asi v jednu odeel vrchní a já chvíli po něm. Nahoře u bylo ticho. Auto těch hostů stálo celý večer na dvoře a kdy jsem el domů, tak u bylo pryč.”

Přísluníci obvodního oddělení Veřejné bezpečnosti sdělili kapitánu Černému, e vedoucí hotelu je enatý, je mu pětapadesát roků. V Kovářově bydlí od svého narození. Má syna a dceru. Oba u mají vlastní rodiny a bydlí stále v Kovářově. Koutný býval dřív dost na děvčata. Zejména mladé servírky nenechával na pokoji. Ale v posledních letech u na něj není nic slyet. Násilně si Koutný vak nikdy nepočínal. Kdy některá servírka nebyla ochotna přijímat jeho návrhy a dvoření, dostávala tu nejhorí práci a nejméně peněz ze vech. Buď odela sama dobrovolně, nebo ji propustil. Na podnikovém ředitelství ho hodnotí jako iniciativního pracovníka a člověka na svém místě. Teď u je asi vybouřený a dělá dobrotu. Domů skutečně přijel krátce po půl druhé ráno. Kdy vjíděl do garáe, viděla ho kolem jedoucí autohlídka VB.

Tak co tomu říká,” obrátil se kapitán Černý na Pechana, sotva osaměli.

Jedna věc bije přímo do očí. Vichni ze skupiny

Exploze tvrdí, e na večírku bylo dost lidí, ale nikdo z nich nechce moc mluvit o těch hostech z Agentury. Samozřejmě, korunním svědkem bude Marie Císařová, pokud, jak doufáme, se z toho dostane.”

Take havárie té sluební volhy, patřící Agentuře, souvisí s včerejím večírkem.”

Náměstek Goliá má nedaleko Kovářova chatu. To vypadá tak, e tam odtud jeli autem. Na chatě ale s nimi řidič nezůstal. Proč se vracel s prázdným vozem ke Kovářovu tak pozdě v noci a tak opilý?”

Zavolej si pro vyetřovatele a jeďte společně za náměstkem Goliáem na chatu. Nehoda a přepadení Císařové teď sice není tvoje záleitost, ale oba případy ti pomohou nahlédnout do zákulisí Agentury.”

Já vím, e to teď není moje záleitost. Ale Císařovou musel napadnout někdo známý, protoe nikoho jiného by na pokoj nepustila, kdy se stále zamykala!”

Myslí, e náměstka ředitele Agentury by povaovala za tak důleitou osobu pro svoji dalí kariéru, aby ho pustila v noci k sobě na pokoj?”

Těko říct. Spí ne. Byl opilý a ona, jak se zdá, alkohol nesnáela. Kdepak, ta holka patrně není hloupá, spí by se mi k ní hodilo, e ho mírné vyhecovala a trochu s ním flirtovala, ale nenechala k ničemu dojít. Mohla mu naznačit, e vak není vem dnům konec … vak to zná, ne?”

13

Goliáova chata je támhleta skoro nová pod lesem, ukazoval mladý strámistr, kterého vzali s sebou, protoe zdejí chatařskou kolonii dobře znal. Vedle Goliáů mají chatu Vlachovi, starí manelé, důchodci. Bývají tu od jara do podzimu. U jednou si stěovali na bouřlivé mejdany u sousedů. Prý se tam konají někdy i během týdne.

Dělali jste s tím něco?

etřili jsme to, jene Goliá jakékoliv hlučné mejdany popírá. Tvrdí, e Vlachovi jsou nervózové a e si vymýlejí. Několikrát namátkově jsme tam zajeli v rámci hlídkové sluby, ale vdycky tam byl klid a tak jsme nemohli nic

dělat. Sepsali jsme protokol a předali věc k vyřízení komisi veřejného pořádku MNV.

Auto s pracovníky Bezpečnosti zastavilo před výstavnou chatou. Nikdo se neukázal. Za oknem sousední chaty se vak objevila tvář starího mue. Pechan se rozhodl zajít nejdříve za sousedem.

U jsou tu na chatě dva dny. I se sluebním autem. Volha přece nemůe být soukromá. Ve dne chrápou a v noci hrají na magnetofon a chlastají. Včera odjeli u odpoledne a vrátili se a po půl druhé ráno. Chvilku v chatě hulákali a potom zase auto odjelo. Ale vechno mají pozotvíráno.”

Jak to, e si tak přesně pamatujete, kdy se v noci vrátili?”

My se enou máme lehký spánek. Začali u venku řvát. el jsem se podívat z okna, co se zase děje. Měli rozsvícená dálková světla. Goliá se potácel, ty dvě enské ho musely podpírat. Nevím, jak ten řidič mohl dojet a sem, stál taky sotva na nohách. Byla jasná noc a tak jsem vechno dobře viděl. Já si hodinky nesundavám z ruky ani na spaní. Podíval jsem se na ně a bylo za pět minut půl druhé. el jsem si lehnout. Ale za chvíli jsem slyel startovat auto znova. Do rána se nevrátilo. Na chatě je od té doby klid. Ani nevím, jestli tam někdo vůbec zůstal.”

Vyetřovatel zaklepal na modřínové dveře Goliáovy chaty. Nikdo se neozval. Sáhl na kliku. Povolila. Nebylo zamčeno. Vstupní hala, ozdobená paroím, slouila i jako obytná místnost. V koutě nad dubovým stolem a rohovou lavicí dosud svítil ozdobný lustr, rovně z paroí. Na stole stála nedopitá láhev vodky a několik skleniček. Mezi tím álky se zaschlými zbytky kávy. Proti vchodu do haly uviděli troje dveře. Vyetřovatel zaklepal na první. Kdy se nic neozvalo, otevřel. Na iroké válendě vedle sebe leeli polosvlečeni mu a ena.

ena první otevřela oči a udiveně zírala. Přitáhla si přikrývku a k bradě, ani prohodila slovo.

Bezpečnost! Vae občanské průkazy, prosím!” vyzval dvojici vyetřovatel.

ena zatřásla spícím partnerem. Zareagoval a po dalí výzvě, kterou pronesl poručík Pechan.

Co si to dovolujete? Máte povolení prokurátora k domovní prohlídce? Budu si na vás stěovat!”

Nekonáme domovní prohlídku. Chata byla otevřena, vypadalo to na vloupání. Budete tak laskav a předloíte nám svůj občanský průkaz? A tato dáma taky.” Vyetřovatel i poručík Pechan současně rozloili své sluební legitimace.

Můete mi vysvětlit, co to má znamenat?‘4 domáhal se přiopilým hlasem mu. Budu si na vás stěovat!” opakoval.

Poslute si! Nejdříve se ale oblečte a ty občanské průkazy!”

Pechan s vyetřovatelem zavřeli dveře a čekali v hale. Trvalo to dosti dlouho, ne se dvojice oblékla. Vyetřovatel si opsal čísla jejich občanských průkazů a jména.

Kdybyste dovolil, kde bychom teď nalezli pana Fantu, pane Goliái?”

Přece vedle v lonici,” vyhrkla ena, podle fotografie a jména v občance Květue Mrázová.

Jestli dovolíte, tak se podíváme.”

V sousedním pokoji probudili dalí enu. Z jejího občanského průkazu si opsali: Vlasta Nykodémová. Zaměstnána rovně, jako dvojice vedle, v Agentuře.

Kde je pan Fanta?” opakovali dotaz.

Kdy jsem la spát, přiel pan Fanta za mnou. Trochu jsme se nepohodli a tak zase odeel. Nic víc nevím,” tvrdila Nykodémová.

Goliá se podíval na pracovníky Bezpečnosti a u nikoli arogantním, nýbr roztřeseným hlasem začal vysvětlovat: Včera jsme se vraceli ze sluební cesty. Bylo u pozdě, byli jsme unaveni a tak jsem spolupracovníky pozval k sobě na chatu přespat. Večer jsme chvilku poseděli a kolem půlnoci li spát.”

Pan Fanta také pil?” ukázal vyetřovatel hlavou ke stolu, kde zůstala láhev.

Celý večer nepil. On jako řidič vůbec málo poívá alkohol. Ani my jsme nebyli nějak opilí. Ne jsme se rozcházeli, tak si pan Fanta vypil jednu nebo dvě skleničky, prý aby se mu lépe spalo.”

Podle naich informací jste, pane Goliái, přijeli a o půl druhé v noci. Mohl byste nám sdělit, kde jste trávili večer?”

Ten můj soused od vedle si pořád vymýlí. Nemohu za 68

to, e mi přidělili parcelu na místě, které dřív uíval on. Má na mě kvůli tomu zlost a chodí si na mne neustále stěoval. Jak jsem řekl, celý večer jsme seděli tady, v chatě “

Bylo by dobře, ve vaem vlastním zájmu, abyste vypověděl pravdu. Nebudu vás jako právníka poučovat. e se tím vyhnete nepříjemnostem.’*

Jakým nepříjemnostem, já nechápu ..

Musím vám sdělit, e vaemu řidiči Fantovi se přihodila váná autonehoda, kterou vyetřujeme. Víte, co znamená v takovém případě křivá výpověď.”

U jsem vám řekl, e s jeho odjezdem z chaty nemám nic společného. Je to jeho vina, jestli se svévolně rozhodl odjet a stala se mu nehoda. Já jsem mu příkaz k jízdě nepodepsal. Paklie k něčemu dolo během černé jízdy, je to jeho záleitost.”

Obávám se, e senát bude jiného názoru, kdy lo o sluební vozidlo. Ale to teď nebudeme rozebírat. Musím vás poádat, abyste se během dneního dne dostavili vichni tři do mé kanceláře na okresní správě SNB, uzavřel jednání vyetřovatel.

14

Máte tady konkurenci,” přivítal Černého a Pechana primář v okresní nemocnici. Na jejich udivený pohled odpověděl: Dnes je zde u od rána nějaký mladík. Přinesl pro slečnu Císařovou velikánskou kytici gerber a nechce se odtud hnout. Prý ji musí aspoň vidět. Zatím jsme ho k ní nepustili, čekáme na vás.”

Moc vám děkujeme, pane primáři. Take s ní můeme u mluvit?”

Nepospíchejte! Raději si dejte se mnou nejdříve kávu. Vařím dobrou.” Primář nečekal na souhlas a začal ve připravovat. Do álků nasypal dávku instantní kávy s trokou krupicového cukru. Směs promíchal a zalil malým mnostvím vařící vody. Vzniklou kaičku nejdříve řádně rozetřel, trochu nalehal a zalil zbytkem vřelé vody.

Děkujeme. Výborná!” labunicky pochválil Černý.

Marie Císařová měla nesmírné těstí. Úder byl veden shora dolů. Zřejmě se těsně předtím pootočila, take váza

dopadla ikmo. To ji zachránilo. Kdyby byla zasaena přímo do temene nebo do spánku, byla u asi mrtvá. Takhle to odnesla otřesem mozku a trnou ranou. Hlavičku jsme jí zaili, e to ani nepozná. Pokud se nedostaví nějaké komplikace, tak můe být za pár dnů z nejhorího venku.”

Oblékli si bílé plátě a chystali se vstoupit do pokoje. Na chodbě před oddělením jednotky intenzívní péče seděl na lavičce Hylmar. Kdy uviděl příchozí, vstal a poádal, zda se bude moci aspoň podívat na Marii. Primář mu slíbil, e za chvíli ho k ní na okamik pustí. Vedle lůka, nad nim na monitorech světélkovaly informace o důleitých ivotních funkcích pacientky, seděla zdravotní sestra.

Slečno Císařová, poznáváte mě?

Ano, pane primáři.”

Víte, kde se nacházíte?”

V nemocnici.”

Tihle pánové jsou z Bezpečnosti. Rádi by vám poloili několik otázek. Jste schopna odpovídat?”

Ano.”

Vzpomínáte si, kdo vám způsobil zranění na hlavě?” zeptal se Černý. Císařová zakroutila hlavou a hlesla: Ne.”

Můete si vybavit, co jste dělala v pokoji, ne jste la spát?”

Chvíli soustředěné přemýlela, a potom se jí obličej zkřivil bolestí. Primář k ní přistoupil a poloil jí dlaň na čelo. Jestli se nemůete upamatovat, tak se nenamáhejte! Povězte jenom to, co víte a na co si vzpomínáte!”

Končil koncert… Diváci tleskali a pořád mé vyvolávali. Musela jsem přidávat. Pak … nevím. Probrala jsem se a tady. Vedle mne seděl pan primář. Byla tu taky sestra a dávali mi transfúzi.”

Kdybyste si, slečno Marie, vzpomněla dodatečně na něco, co se dělo před vaím zraněním, tak řekněte panu primářovi a on nás zavolá. Teď u vás nebudeme unavovat,” usmál se na ni Černý.

Primář oznámil Hylmarovi, e smí pouze nahlédnout do pokoje, ale s pacientkou nemluvit.

Ten kluk ji asi má opravdu rád,” poznamenal Pechan, kdy se vrátili do primářovy pracovny.

Vyloučit z okruhu podezřelých ho ale zatím nemůeme,” namítl Černý a obrátil se na primáře:

Je naděje, e si Císařová vzpomene, co se stalo?”

Těko říct, ale spí ne. Má prostě v paměti mezeru. Pamatuje si nejsitnějí záitek před zraněním, co pro ni byl zřejmě úspěch na koncertu. Ostatní pro ni zůstalo nepodstatné a tak myslí stále na ten koncert.”

Nemůeme si pořád vysvětlit, jak je moné, kdy se stále zamykala, e se najednou k ní dostal do pokoje pachatel, jeho dosud neznáme,” svěřil se primářovi Pechan.

Počkejte, záchranka odvezla Císařovou jetě před vaím příchodem. Take asi nevíte, co měla na sobě v okamiku přepadení. Koupací froté plá. Těsně před zraněním přila z koupelny. Mimo froáku neměla na sobě nic. Mohlo by to být také tak, e nechala pokoj otevřený po dobu, kdy odela do koupelny. Mezi tím tam veel pachatel. Počkal na ni a se vrátí a připravil si vázu jako vraedný nástroj.”

Tak to mohlo být. Kdy jsme přili na její pokoj v hotelu, měla postel ustlanou a na ni poloenou noční koili. Čili k útoku dolo, ne se stačila do ní převléci. Máte to u mne, soudruhu primáři. Moc jste mi pomohl,” řekl Černý. Samozřejmě, důleité slovo budou mít na odboru kriminalistické techniky Krajské správy VB, kam jsme poslali tu vázu jako hlavní doličný předmět. Tam z ní sejmou otisky a vyhodnotí, zda mají dostatečný počet kvalifikačních znaků a dají-li se pouít. U po výslechu vech členů skupiny jim ná technik vzal .prstíčky’ a také hoteliérovi a personálu. Uvidíme, jak dopadne srovnání jejich daktylek s otisky, které budou zajitěny na té váze.”

Jene je tu jetě jedna monost,” podotkl Pechan, který v sobě nemohl zapřít kriminalistu. e si pachatel navlékl rukavice. A jetě jedna věc by se mi nezdála. Paklie lo o připravený a nikoli impulzivní útok, pachatel by asi nenechal v pokoji svítit světlo, aby ho Císařová po návratu z koupelny okamitě nespatřila a nepoznala. A kdyby zhasl, Císařové by to zase přilo nápadné, e v pokoji, kde nechala svítit, je najednou tma, co by jí muselo být podezřelé. To jsou ty nae kriminalistické otazníky, soudruhu primáři,” dodal s omluvným úsměvem.

Jene my na kadý z nich musíme najít správnou odpověď. Někdy to dá dost práce,” povzdechl kapitán Černý, a stojí nás to i hodně času.

Tomu věřím/4 souhlasil primář. Ale na druhé straně nemůe být vae práce nezajímavá. Já se vám přiznám, e si občas rád přečtu dobrou detektivku. Podotýkám  dobrou. Kdy se v ní autorovi podaří koncentrovat spádný děj, logiku, psychologii postav, konflikt…”

Víte, soudruhu primáři, autor je proti skutečnému kriminalistovi ve značné výhodě. Můe svůj námět fabulo-vat podle vlastních představ. Kdeto my musíme zjiovat pouze fakta. I kdy vás mohu ujistit, e sám ivot přináí často takové případy, které by si snad ani literární fantazie nevymyslela. Třeba jak jsme loni dělali ,Sexy Hanku*, viď, Pechane,** obrátil se kapitán na mladího kolegu.

Povídejte, a taky slyím něco z vaí praxe, vybídl je primář a pohlédl na hodinky. Mám do vizity jetě dost času.

Ona to byla vlastně dost smutná legrace. Ale jste mu v nejlepích letech, třeba si z toho vezmete taky poučení,” usmál se Černý. A začal vyprávět.

Mladá dívka, loni jí bylo něco přes dvacet. Čerstvá absolventka střední ekonomické koly. Vyznala se nejen v ekonomických záleitostech, ale hlavně v psychologii muů určité věkové kategorie, mezi čtyřiceti a padesáti lety. Vybírala si takové, kteří zastávali sluné postavení v zaměstnání, samozřejmě s odpovídajícími příjmy. Věděla, e mnohý chlap po letech spořádaného manelství tak trochu zatouí dokázat si, e je dosud frája, e je o něj jetě zájem a přivítá změnu, alespoň na nějakou dobu.

Ti nerozvánějí se rozvedou a berou si za manelku dívku, je by věkově mohla být jejich dcerou. Ostatní je povaují za poetilce, protoe si spočítají, e a jim bude edesát, dospěje ta mladá dívka v ádostivou enu v nejlepích letech.

Větina muů si ovem do uvedeného rizika netroufne, protoe by tím ohrozili svůj klid a zaběhnuté pohodlí, někdy i postavení.”

Jak jste přiel na tohle hodnocení naí věkové skupiny?” pobaveně ho přeruil primář. Černý mu vysvětlil, e to je hodnocení, z něho vycházela ona dívka jménem Hanka.

Vkusně se oblékla, ale nikoli výstředně. Krátkou sukni, aby měla co cudně přetahovat přes kolena. Téměř

průsvitnou blůzičku, vhodně naznačující a současně drádivě skrývající její vnady. Takhle připravena se vydala jednoho dne na výpadovou silnici stopovat. Stavěli jí řidiči nákladních aut, mladí řidiči ojetých kodovek, ale ona čekala na svůj tip. Mue v nejlepích letech a se sluným autem. Konečně zabrzdila zbrusu nová lada. V autě následoval hovor, který jak jsme zjistili, probíhal skoro ve vech případech stejně.”

Slečno, nebojíte se stopovat? Vai rodiče o tom vědí, e jezdíte stopem? A co vá mládenec, souhlasí s tím?

 Proč bych se bála? Sednu si jenom ke slunému člověku. To se přece hned pozná, kdo je nebezpečný. Jsem svobodná a ádného kluka nemám.

 Takové hezké děvče a nemá ádného chlapce?

 Kluci stejně staří jako já mě nezajímají. Ráda se bavím s mui, kteří něco dokázali, jsou chytří, vzdělaní a sluní. Nesnáím hrubé mladé klacky, co nechápou, e vechno, i láska, chce své.

Větina muů souhlasila s názory půvabné stopařky. Někteří radili, aby se nevdávala, e v manelství za čas vechno zevední, vyjadřovali se o vlastních manelkách jako o kvočnách, je se sice starají o děti a domácnost, ale ztratily smysl pro romantiku a tak dále.

Potom obvykle následovalo pozvání na kávu, na skleničku nebo na večeři. Při posezení v motorestu zavedl hostitel řeč na své úspěchy v zaměstnání, na důleitost svého postavení a mladé stopařce něně pohladil ruku. A ona zase vyprávěla o tom, e se někdy cítí sama a touí po správném muském, ale nikomu by si netroufla naruovat manelství. Take to nemá jednoduché.

Dalí pokračování se odehrálo buď v pokoji motorestu nebo někde na dece v lese. Po návratu z cesty si stopařka zapsala ve, co jí partner vyprávěl. Samozřejmě i státní poznávací značku, barvu a typ jeho vozidla a zvlátnosti, jich si vimla ve vnitřním vybavení. A pochopitelně i telefonní číslo, pokud jej z příleitostného milence vytáhla.

Obvykle za dva měsíce dostal mu pozdrav v podobě dopisu s oznámením, e jejich milostné spojení nezůstalo bez následku. V dopise dále uváděla, e nechce rozbíjet jeho manelství, ale rozhodla se nechat si dítě, protoe

nechce zůstat úplně sama. Takhle má aspoň jistotu, e dítě bude po tatínkovi velmi inteligentní a krásné a tak co by si mohla přát víc.

Po zploditeli samozřejmě nic neádá a také ho neuvede jako otce dítěte. V současné době by vak potřebovala přispět na zakoupení výbavičky pro dítě. Nechce ho vydírat, ale dostala se do situace, kdy je jí kadá koruna dobrá.

Větina muů neprodleně poslala tisícovku, dvě i tři. Podle toho, jak byli finančně silní nebo jak se cítili morálně odpovědni za svůj čin. A hlavně také podle toho, jak moc se báli o rodinu, o kádrový kraloup v zaměstnání a o svoji pověst. Větina z nich se zavázala platit měsíčně příspěvek na dítě. Někteří dvě stě, jiní taky čtyři sta korun měsíčně. Budu stručný,” pokračoval Černý, ,,v době, kdy jsme Hanku zadreli, dostávala pravidelný měsíční příspěvek na dítě od jedenácti muů a v zásobě měla připraveno pět dalích abonentů. Po vyetření gynekolog zjistil, e nikdy těhotná nebyla a dokonce ani nikdy neměla ádný potrat.”

Primář se upřímně divil. A chtěl vědět, jak takový delikátní případ Bezpečnost odhalila.

Vechno jí úspěně vycházelo, ale nakonec přece jenom měla smůlu. Poslala jeden ze svých oznamovacích dopisů mui, enatému přes dvacet let. Jeho manelství bylo bezdětné prokazatelné jeho vinou. Kdy vezl onu mladou stopařku, vechno probíhalo podle obvyklého scénáře. Jen s tím rozdílem, e dotyčný se nechtěl svěřit se svým hendikepem a tak řekl, e u má dvě velké děti. Kdy dostal dopis, e bude astným otcem, přiel na Bezpečnost a oznámil pokus o vydírání. Manelka ostatně věděla o jeho občasných záletech a tak neměl co ztratit.

Zajímavý byl průběh soudu. Větina postiených, kteří Hance posílali peníze, odmítla vypovídat. Posílat někomu peníze není trestné. Pomilovat se se stopařkou, která vám vleze do auta, je odsouzeníhodné jenom podle morálních hledisek. Ti mui odmítli předat vyetřovatelům dopisy od Hanky, odmítli vypovídat jako svědkové a tak u soudu neměl pomalu kdo svědčit.”

Po odjezdu přísluníků Bezpečnosti si Nikodémová sedla do kouta haly a začala vzlykat.

Buď zticha, nebo se z toho zblázním,” chytil se Goliá za čelo, za ním mu třetilo. Probuzení do těké kocoviny bylo znát i na Mrázové. kobrtavým hlasem se pustila do kolegyně: To je vecko tvoje vina, Vlasto!”

No dovol, jaká vina, co to vaní?” ohradila se prudce Nikodémová a přestala vzlykat. Z celé trojice byla v této chvíli nejvíc vystřízlivělá.

Jestli se Zbyňkovi něco stalo, tak za to můe ty,” zkřivila rty Mrázová. Jednu noc ti nevadil a podruhý mu dělá scény!”

Jaký scény? Jenom jsem mu řekla, e jsem utahaná a e chci spát, ale sama. A přijde jindy, a bude střízlivéj.”

Tos mu neměla říkat, urazila jsi ho,” vyčítal Nikodémové Goliá.

Já prostě s oralým chlapem do postele nelezu, kdyby to byl třeba Sandokán. To snad není pravda! Tak já za to můu, e se panskej kočí ochlastá. To tys ho nechal s těma muzikantama pít,” vyjela protiútokem na náměstka. A jetě jsi mu nalejval, i kdy jsi viděl, e má dost. Měli jsme spát v hotelu, jak to bylo domluvený a nemuselo se nic stát. Tohle bude průvih! A ta ostuda v podniku,” rozvzlykala se znovu Nikodémová.

Ten idiot Zbyněk neměl u večer vůbec sedat za volant, to byla fakt kravina,” povzdechl Goliá a nechápavě kroutil hlavou. Koho to vůbec napadlo, aby se jelo ke mně na chatu?”

Květu,” prohodila Nikodémová k Mrázové, která opřená čelem o rám otevřeného okna zírala netečně do svěí ranní přírody. Protoe se chovala jak árlivá estnáctka. Dostala strach, e bys mohl vlézt do pokoje za tou začínající zpěvačkou. Pro autogram,” dodala jízlivě.

Nech toho, náno pitomá! Teď tady musíme tvrdnout! Kdoví, jak se vocaď dostaneme na to es-en-bé k výslechu. A co se vůbec Zbyňkovi stalo! Jestli někoho přejel, já to nechci vidět… A vecko kvůli tobě!” vykřikla Mrázová.

Neřvi u toho otevřenýho okna,” sykl Goliá. Vlasta má pravdu. Celej večer jsi na mě dělala trapný ksichty,

schválně ses válela po tom muzikantovi, abych na tebe árlil. A přitom jsi sama árlila hůř ne ty puberácký fanynky, co seděly vedle tebe u stolu.”

Já e jsem árlila?” Mrázová se násilně zasmála. ,,Snad ne na tebe? To bych měla na koho árlit, ty chudáčku. To tys byl trapnej, kdy to chce slyet. Motal jsi se kolem začínající nuly a sliboval jí nahrávky, koncerty, desky, rozhlas, televizi a zahraniční kontrakty, co tys vechno navanil, jazyk se ti motal… jene ta holka není tak blbá jako jiný, co ti nalítly. Hned odhadla, e se třese celej večer na to, aby ses k ní dostal na pokoj. A tak ti dala elegantně pac a pusu. Vlastně jen pac. Jene, Mirečku, znám tě dost dlouho a vím, co umí, kdy jse opilej a není právě po tvým. Tak jsem tě chtěla uetřit ostudy a tu děvenku zklamání. Protoe by ses u ní opravdu nezmohl na víc ne… no, ne na ten autogram. V tom má Vlasta pravdu. Radi jsme z hotelu vypadli a pokud vím, chata byla tvůj nápad.”

Hergot, to mám nejradi, kdy se vecko svede na toho nejvyího. Vechno byl můj nápad. Sluební cesta, Kovářov, Exploze, chata. A to byl taky můj nápad, e s námi pojede Vlasta? Chtěla jsi kvůli Zbyňkovi, já tě nezval. A kdy u jsi s náma jela,” pohlédl na Nikodémovou krhavým okem, tak jsi mu neměla dělat fóry. Copak nezná Zbyňka, jakej je urálivej, kdy se napije? Je mu pak vecko jedno. Odejde z chaty, nechá vechny dveře otevřený, aby sem mohli vlízt esenbáci. A oni sem vlezou jen proto, e mezitím pan Fanta proved autohavárku. Za vecko ale můe kdo? Přece Goliá. Jene já se kvůli tobě do ničeho namočit nenechám, to vem laskavě na vědomí.”

Zdvihl se a nejistým krokem zamířil z haly do kuchyňky.

A do čeho chcete vy dva namočit mě?” vykřikla Nikodémová. Nic jsem neprovedla. Akorát tu pitomost, e jsem s vámi jela. Já e jsem chtěla na sluební cestu kvůli Zbyňkovi? To tys mě přemluvila,” pohlédla vyčítavě na Mrázovou, protoe jste potřebovali dekovačku. Aby to netlouklo tak do očí, e jedete zase na sluebku sami dva.”

Mrázová se odtrhla od okna a ne se kolegyně vzpamatovala, stála u ní, chytila ji křečovitě za límec atů a kubala jím. Najednou, jako by si uvědomila, co dělá, pustila Nikodémovou. Promiň, Vlasto, ujely mi nervy …”

Nechte toho,” ozval se Goliá. V ruce drel láhev piva a několikrát hltavě lokl přímo z hrdla. Chcete?” zeptal se a byl rád, e obě zavrtěly hlavou. Poslední, co tu zbylo,” povzdechl s nepřetvařovanou lítostí, kdy dopil. Mrázová vstala a přinesla z kuchyňky půllitrovou sklenici vody a ličku. Z kabelky vytáhla třídílný potitěný bloček sáčkovaných dávek preparátu proti bolestem hlavy. Napije se se mnou?” zeptala se Nikodémové. To je západoněmeckej Samarin, něco jako umívej aspirin.” Vysypala tři sáčky do vody a zamíchala. V půllitru se prudce zaperlila pěna. Vypily kadá půl sklenice. Goliá mezitím vydoloval z příručního kufříku elektrického Braun-Sixtanta a začal se v předsíňce u zrcadla holit.

Květo, co budeme dělat?” prohodila u klidnějím hlasem Nykodémová.

Mrázová, také u zřejmé pod vlivem uklidňujícího preparátu, nabývala po oku z nečekaného probuzení obvyklou podobu sebevědomé favoritky náměstka ředitele Agentury.

Podívej, Vlasto, dáme se nejdřív trochu do pořádku a pak se musíme domluvit, co řekneme těm esenbákům. A taky co v podniku. Kadopádně z toho průvih bude. Jak velkej, to záleí dost na nás. Kdy u jsi Zbyňka v noci vytočila tak, e udělal malér, pochop, e se v tom můeme vézt vichni. Myslím v podniku.”

Já vím. Fakt, věř mi, e kdybych to tuila, tak jsem Zbyňkovi vzala klíče od auta ..

O to teď nejde,” ozval se z předsíňky Goliá. Květa má pravdu. Musíme se domluvit. Předevím ani slovo o tom, e Fanta na tom večírku něco pil. Nikdo nám nemůe dokázat, e jsme ho viděli pít. A taky nikdo nedokáe, e s námi odjel na chatu v opilým stavu. Já jsem mu příkaz k jízdě natěstí nepodepsal. To musíme říct u výslechu esenbákům.”

Ale co kdy se zeptají lidí z Exploze, museli ho taky vidět, e pil,” namítla Nikodémová.

Po těch nám nic není,” odsekl Goliá. Důleitý je, co budeme vypovídat my. Prostě jsme přijeli přespat na chatu, aby se uetřily peníze za hotel. To nám ani v podniku nemůe nikdo vytýkat, chápe?” rozvíjel obhajobu náměstek, stále jetě ochablým jazykem. A e

jsme si vypili na chatě flaku vodky, co na tom? Fanta věděl, e u nikam nepojede, tak pil s námi. Co udělal potom, to u není nae věc a do toho nás taky nikdo nemůe montovat. Za to si jako řidič ponese odpovědnost sám. My jsme li spát a o ničem nevíme.”

Tady na chatě jsme byli soukromě a po pracovní době,” přidala se ke svému protektorovi Květa Mrázová. e jsem spala ve stejném pokoji jako majitel chaty, je taky moje soukromá věc. Esenbáci nás probudili, to je vecko. Ale in flagranti jsme nebyli a mytec.”

Nikodémové pokrčila rameny a netvářila se, e je o věrohodnosti toho, čemu by měli uvěřit lidé v podniku, přesvědčena.

Jestli se o tom vem dozví Pepa, tak si snad hodím mali… Vzlykla.

Kdy bude rozumná a dret se toho, co si tady domluvíme, tak se manel nic nedoví,” řekl Goliá.

Maximálně jen to, e jsi spala sama v odděleným pokoji,” uklíbla se Mrázová.

Já na tom ovem budu hůř, jestli se to domákne moje stará, kdo spal v chatě na její posteli vedle mě,” zabručel náměstek. Ale ujiuju tě, Vlasto … kdy bude kecat na es-en-bé něco Jinýho, tak se postaráme, aby si ten tvůj Pepánek oahával na čele parohy, který jsi mu nasadila se Zbyňkem a ne jednou.” Goliá vytrhl ze zásuvky ňůru holicího strojku. Balte se,” vyzval své společnice. Musíme do vesnice na autobus.”

16

Napětí pocítil dr. Goliá ji v okamiku, kdy vstoupil do dveří. Na pozdrav se mu od manelky dostalo jen jakéhosi zamručení. Okamitě pochopil, e je vzduch nabitý elektřinou. Cekal, kdy dojde k prvnímu výboji. Jene manelka se ovládala. Odela do kuchyně a po chvíli mu přinesla do staroitné jídelny talíř s jídlem.

Zase bramborový gulá?” prohodil neutrálně, aby začala nějaká řeč, z ní by usoudil, odkud vítr vane a zda snad u manelka něco neví o jeho průvihu.

Vařím jen to, na co mám.”

Na kloudné jídlo ti snad dávám dost peněz.”

Tak milostpánovi tohle nejede? A e to jíme my i s dětmi, to tě nezajímá?”

Evenko, tak zle snad na tom jetě nejsme. Vdy jsem ti dal minulý týden výplatu.”

ádné peníze nemám! A tu Evenku si nech od cesty!”

Snad jsi vechno neztratila za deset dnů?”

To si myslí, e nechám maminku, aby na nás pořád doplácela? Přiel jsi s holým zadkem do hotového. Ani čini nemusí platit. V ivotě jsi takhle nebydlel,” spustila obvyklý repertoár a Goliáovi se ulevilo. Zatím nic neví. Opakuje to, co od ní slyí snad potisící.

Má pravdu, ale snad dávám domů dost peněz. Pět tisíc je málo?” vrátil jí obvyklou replikou. Copak mohu za to, e s nimi neumí hospodařit?”

Já e neumím hospodařit? Ty se o nic nestará. Jezdí si po vejletech. Ale kdo poseká trávu na zahradě, to tě nezajímá. To čeká na koho? A co zasklít okno v garái, vyčistit studni, opravit kotel, nahodit znova komín  to udělá někdo zadarmo? To vechno bude stát peníze a na čem je mám uetřit? Jedině na jídle. A na sobě. Na tom, co si musím odříct.”

Prosím tě, Evenko, co ty si odříká? Koupí si vecko, co se ti líbí, a co chce. Minulý měsíc rakouský baloňák za třináct stovek. Předtím italské letní lodičky za pět set. Já chodím věčně v jedněch atech a cpu peníze do baráku, jako by byl můj.”

Půlka vily je moje a jednou bude nae celá. Přece ji nenecháme spadnout.”

Jednou bude nae?! Chce říct, e jednou bude celá tvoje. Já jsem tady jenom platící nájemník. A to bydlení mě přijde hezky draho.”

Jse uboák. Trapnej, jako vdycky. A malej, straně malej, i kdy se jmenuje Goliá. To je vlastně pro toho obra Goliáe uráka, e se nějaký trpasličí enóno z Přerova jmenuje jako on,” popíchla jízlivě.

To je úroveň,” zakroutil hlavou náměstek. Na co jsem si to musel zvyknout.”

S tebou si musím zvykat na jiný věci a jetě se po mně chce, abych jásala. Do tý tvojí starý popelnice se stydím u sednout. Na pořádný auto nedokázals vydělat.”

Co ti vadl na naí kodovce? Kdy jsem ji před pěti lety kupoval, byla jsi astná a teď nadává. Já se honím, abych vydělal pár korun navíc, kde to jde. Nemůu za to, e nedokáe nic uetřit.”

Řekl bys mi laskavě, z čeho? Z té almuny co mi dává?”

Pět tisícovek není almuna. Nehledě na to, co pořizuji z vedlejích příjmů. Například barevný televizor, hifi-stereomagnetofon a gramofon. Kdy to vyjde, dávám ti peníze i navíc, k platu. Co bys jetě chtěla?”

Těch pár tisícovek před vánoci mi bude vyčítat? To dává dneska enám kadej cikán.”

Nic ti přece nevyčítám, ale pochop, e nevydělávám málo. Jiní berou daleko méně a musejí s tím vyjít. Ty nedokáe vyít jinak ne od výplaty k výplatě. A to si platím alimenty ze svých vedlejích příjmů.”

e já si tě vůbec brala. Peníze vydělat neumí a jetě z toho mála posílá na obivu harantům, pro který jse jinak úplná nula!”

Evenie, nebuď nevkusná. Prosím, kontroluj se!”

Nevkusná? Zkazil si mi ivot. Jak se nám s maminkou báječně ilo, dokud jsi sem nevlez. Děti jsi mi nadělal, na to jediný ses zmohl. Ale uivit nás nedokáe.” Hystericky se rozetkala. Na Goliáově obličeji bylo vidět, e se u sotva ovládá. Střídavě blednul a rudnul. Sousta převaloval v ústech a nemohl je polknout. Měl pocit, e se mu sevřel krk. Takovýhle výstup u dlouho nezail.

Mirečku,” ozval se ode dveří hlas Goliáovy tchyně, u vás tak chvíli poslouchám. Musím vám říct, e mě se můj manel nikdy neptal, za co jsem utratila peníze. Povaoval by to za nedůstojné. V komodě jsem měla týkovou krabičku, vykládanou slonovinou a v ní byly peníze, které mi manel určil na vedení domácnosti. Kdy docházely, doplnil dalí. Nikdy jsem mu nemusela o nic říkat a z ničeho skládat účty. Ovem můj manel byl velkorysý a noblesní člověk. Holt není právník jako právník. Chování musí mít člověk vrozeno, to se nedostává ani s doktorským diplomem.”

Maminko, buďte tak laskava a neplete se do naich záleitostí. Vás se to netýká,” ohradil se Goliá.

Tchyně se rozčilením roztřásla. Dcera ji rychle usadila

do křesla. Otevřela bar a nalila matce skleničku Bolsu. Pak se otočila ke Goliáovi.

,,Jsi-li u hulvát ke mně, nedovoluj si být sprostý k mé mamince. Jetě jednou a poletí.”

Promiň, jak to myslí? Přece by ses nechtěla se mnou rozvést?”

Goliáová se rozesmála. Rozvést? To bych byla padlá na hlavu. To bych si pomohla! Na dvě děti platí a teď bys platil na čtyři. To bych dopadla! Tady zůstane a pěkně zticha! A ty vejlety ti zatrhnu. Kdybych měla jít za ředitelem Agentury!”

Goliá odstrčil talíř. Z manelské hádky byl znechucen. Ne proto, e byla první. Naopak, rozpory mezi nimi narůstají u delí dobu. Snad mimo prvních let manelství, kdy ze svého platu dokonce posílal i osm set korun alimentů. Pak ale začala manelka naléhat a musel odevzdávat domů celou gái i s výplatní páskou. Alimenty na děti z prvního manelství hradil z peněz, které získával vedle platu. To vechno jim není dost. Tchyně má svůj důchod, take těch pět tisíc, co dává domů, je pro enu a dvě děti. Sám z toho vidí málo.

Nejvíc ho vak natvalo, e si manelka troufá zasahovat do jeho záleitostí v Agentuře a do sluebních cest. To si v ádné hádce nedovolila, a teprve dnes. e by něco tuila? Ne stačil domyslet, co zavdalo příčinu k tomu neočekávanému výbunému napětí, s ním se setkal doma při návratu, pronesla tchyně:

Volali sem od vás z práce. Jestli ses u vrátil ze sluební cesty. Jak to, e té shánějí doma? A proč jsi nám neřekl, e jede jetě s nějakými enskými?”

17

Vlasta Nykodémová ohlásila orgánu stálé sluby okresní správy SNB, e chce učinit oznámení v souvislosti s dopravní nehodou, k ní dolo před několika dny. Nadporučík ji chtěl poslat k vyetřovateli dopravních nehod. Jakmile dalím dotazem zjistil, e jde o havárii sluebního vozu Agentury, zavolal kapitána Berana.

Dáte si kávu, paní Nykodémová? Přila jste si se mnou

popovídat o tom, jak to bylo na večírku v Kovářově a potom na chatě náměstka Goliáe, viďte?”

Nykodémová překvapením strnula. Domnívala se, e svou výpovědí ohromí a zatím kriminalista, který ji odvedl do své kanceláře, ví, co mu chtěla pod příslibem tajemství sdělit. Kdy la na Bezpečnost, obávala se, e bude muset vypovídat před nějakým mladým přísluníkem. Trochu ji uklidnilo, e jí přijal starí, vánějí a ji od pohledu seriózní mu. I tak jí bylo trapné mluvit o svém vztahu k Fantovi.

Jenom vás, pane kapitáne, prosím, aby se nikdo u nás v Agentuře nedověděl o tom, e jsem u vás byla a co jsem vám řekla.”

Paní Nykodémová, vezmeme v úvahu, e jste se na nás obrátila dobrovolně a z vlastní vůle. Pan Fanta se jako řidič dopustil váného trestného činu a nezabil snad jenom zázrakem sebe nebo někoho jiného. Způsobil na vozidle socialistického podniku hmotnou kodu. Mohu vám slíbit, e budeme s vaí výpovědí zacházet co nejetrněji, ale musím vás upozornit, e jdete jako svědkyně poněkud pozdě. Větí část toho, co jsme potřebovali zjistit, u víme. Bohuel ne od vás.”

Nykodémová se rozvzlykala a začala překotně hovořit. Beran jí záměrně nevstupoval do řeči, spontánní výpověď zaznamenával magnetofon, který zapojil.

Byla jsem na dvoudenní sluební cestě s náměstkem Goliáem a s kolegyní Květou Mrázovou. Jako řidič jel s námi Zbyněk Fanta. Skupina Exploze pořádala v Kovářově premiéru nového programu s novou zpěvačkou. Agentura je zastupuje a proto jsme se zúčastnili předváděcího představení.

Po koncertu nás vedoucí skupiny pozval do salónku hotelu na přátelské posezení, při kterém se i trochu pilo. Počítali jsme s tím a zajistili jsme si nocleh v hotelu v Kovářově. Ale nakonec jsme se rozhodli přespat v nedaleké chatě doktora Goliáe. Květa Mrázová se toti bála, aby náměstek neudělal zbytečně nějakou nepřístojnost, byl u hodně v náladě. Řidič Fanta prohlásil, e nás na chatu odveze, e mu nic není. Během jízdy v autě vytáhl Goliá načatou láhev vodky, kterou odnesl ze salónku a chtěl, abychom si s ním já a Květa Mrázová připíjely, co jsme odmítly. Pan doktor Goliá byl velice sluný člověk,

kdy jsem ho poznala. Jene v poslední době se změnil. Jak poije alkohol, chová se nemoně.”

K panu Goliáovi mám dotaz. Můete mi říct, na koho soustředil svůj zájem během večírku?”

Má slabost na zpěvačky. Jakmile se na obloze naí Agentury objeví nějaká hvězdička, dělá vechno pro to, aby získal její skalp. Zvlátě kdy předtím něco vypije. Na tom večírku úplně zapomněl na to, e má s sebou jetě dvě referentky.”

Kdy jste se dohodli, e nám budete zamlčovat řidičovo pití, myslím poití alkoholu na té oslavě s kapelou?”

Ráno po příchodu přísluníků na chatu. Goliá říkal, e bude nejlíp, kdy nepřiznáme, e jsme o tom věděli.”

Beran poádal Nykodémovou, aby podrobně uvedla, co dělal řidič Zbyněk Fanta po příjezdu na chatu. Zrozpačitěla. Tohle zjevně pro ni nebylo nejpříjemnějím tématem k hovoru.

Vypil si něco v Kovářově. Ale kolik, to nevím. Počítal s tím, e u nikam nepojede. Kdy ví, e bude řídit, tak nikdy nepije. Potom začal dělat ramena. Prohlásil, e se jede na chatu a hotovo. Chtěla jsem mu vzít klíče od vozu, ale on mi je surově vykroutil z ruky.”

Ptal jsem se vás, co bylo po příjezdu na chatu?”

Chvilku jsme jetě seděli. Goliá dal na stůl tu láhev vodky, co vzal v salónku. Uvařila jsem kávu a pak se mi u chtělo spát. Tak jsem si la lehnout. Zbyněk přiel za mnou do lonice a obtěoval mě. Odmítla jsem ho. Jakmile odeel, hned jsem usnula. Ani jsem nevěděla, e odjel. Kdybych to bývala tuila, tak jsem mu v tom zabránila.”

Mezi vámi a panem Fantou u jistou dobu panoval poněkud blií vztah. Aspoň tak nám to uvedl při výslechu.”

Nykodémová zrudla. Fanta ji tedy shodil. Pochopila, e bude muset nést důsledky svého dobrodruství.

Pane kapitáne, prosím vás, manel se nesmí nic dovědět. Sama se mu ve vhodnou chvíli přiznám, ale teď je to vyloučeno. Byla to ode mne hloupost. Vechno vzniklo spí jako pracovní přátelství. Prosím vás, slibte mi..

Beran ji přeruil. Dosud sympaticky vyhlíející ena v něm vzbuzovala nelibost. Najednou vechno byla hloupost! Za vechno můe pracovní prostředí. Dovedl

bych pochopit, kdyby vlivem okolností dolo k momentálnímu vzplanutí. Ale jak přiznal při výslechu Fanta, tahá se s ním přes rok. Vyuívá kadé monosti, aby s ním mohla jet na sluební cestu a domnívá se, e vechno zůstane ututláno. Prostě vdaná paní si pěstovala mladého, svobodného milence v rámci .pracovního přátelství*.

Nevyetřujeme, paní Nykodémová, vá soukromý ivot. Protokolovat budeme vai svědeckou výpověď k trestnému činu podnikového řidiče Fanty. Vezměte laskavě na vědomí, e jako svědkyně jste podle zákona povinna uvést pouze pravdu, jinak byste se vystavila stíhání pro křivé svědectví.”

Nykodémová se rozplakala. Já jsem jím řekla, e nebudu nic zapírat, kdy mě na chatě k tomu přemlouvali. S Goliáem a Mrázovou jsme se kvůli tomu pohádali. Vyhroovali mi, e kdy nebudu mlčet, řeknou manelovi vechno o mně a o Fantovi. Prosím vás, zabraňte tomu!”

Nevíte jak? Taková věc není dokonce ani trestná. Stíhat lze jenom za pomluvu, ale o vás a Fantovi to je přece pravda. Na vaem místě bych se snail předejít monosti nevhodné informace a přiznal se včas manelovi. Jetě mi povězte, jaký je vá názor na doktora Goliáe.”

Přiel do Agentury dost skromné. Ale moc rychle zvedl nos. Teď u je potřetí enatý. První dvě manelky se s ním rozvedly, protoe běhal za jinými. V poslední době dost pije, dělá dluhy a … bere, kde můe. I tu nedopitou flaku vodky se nestyděl sebrat, jen kdy ji nemusel platit.”

Co tomu říká jeho manelka? Znáte ji?”

Znám dobře jeho druhou enu. Občas k nám chodí do Agentury. Jenom tak, na kus řeči. Kdy si ji Goliá namlouval, zval ji na večeře do nejlepích restaurací. Domů ji odváel taxíkem. Kdy ji pár dní neviděl, posílal jí na omluvu květiny. Měl vdycky políčeno na partie z dobré rodiny. A hlavně na majetné. S kadou předcházející enou zplodil dítě, na které musí platit. Je notoricky bez peněz.”

Zmínila jste se, e doktor Goliá dělá dluhy a bere, kde můe?”

Ta jeho poslední manelka ho drí zkrátka. Musí doma odevzdat celou výplatu i s výplatní páskou. Nezbývá mu často ani na kouření. Obchází kadou chvíli kanceláře.

Přijde a vidí leet na stole krabičku cigaret, tak si z ní vytáhne pět, est a zase odejde. Dřív si takzvaně půjčoval, teď u ani nepoděkuje. Pracovníci v podniku u před ním cigarety schovávají. A pokud jde o pití. Za to neutratí ani korunu. Ale straně rád se dává hostit. Přesně ví, kdy kdo má svátek či narozeniny. Nezapomene přijít popřát, ale s prázdnou. Přitom neomaleně vypije vechno, co je k dispozici. Vypíjí prý i řediteli jeho reprezentační fond.

,,A ty jeho dluhy?”

,,V Agentuře snad není člověka, od něho by si náměstek nevypůjčil. Horí je to s vracením. Málokdo se ho odváí upomínat. Maximálně mu odmítnou dál půjčit. Mně taky dluí u přes rok pět set korun. Fakt ovem je, e asi před měsícem přiel a řekl mi, e jsem měla dostat mení čtvrtletní odměnu a e mi ji zvýil o pět set korun. Měla jsem pocit, e mi naznačuje, e jsme tím vyrovnáni.

Opravdu vám odměnu zvýil?”

Myslím, e ano, protoe ostatní brali o dost méně ne já. Vím, e si někteří umělci po straně posteskli, e si i od nich půjčil peníze. Chápali to jako pozornost, aby dostali větí honorář, ne jim náleel. Jenome pak stejně brali jen to, co jim skutečně náleelo a nic víc. Otevřeně to ovem ádný z nich neřekne. Aby si to nerozházel s Agenturou.”

Jaký je jeho vztah k Mrázové?”

To je zvlátní případ. Květě dělá dobře, e má za zády náměstka ředitele. Měla u jednou malér a byla souzená. Nikde ji pak nechtěli vzít. Goliá ji přijal na poměrně odpovědné místo. Květa ho poslouchá jako hodiny. Udělá vechno, co si Goliá přeje. Dokonce za Goliáe často i platí, co on bere jako samozřejmost. I kdy je fakt, e ádná z referentek nedostává tak velké odměny, jako Květa.”

A co tomu říká závodní výbor? A co ředitel Agentury?”

Na to se zeptejte jich, pane kapitáne.”

18

Hlídkový vůz Veřejné bezpečnosti projíděl okresní silnicí vedoucí mezi poli. Po levé straně minul odbočku, vedoucí k nedalekému lesu.

,,Zastav a vra se, přikázal nadstrámistr řidiči hlídkového igulíka. Mám takový dojem, jako by v lese za závorou parkovalo nějaké auto.

Prosím tě, vdy je tam zákaz vjezdu a jetě závora. Jak by se tam to auto dostalo?”

No právě. Vezmi to tam. U vidí? Nějaký doveda objel závoru a klidně si táboří v lese.”

Světle edá tatra estsettrojka s nápisem Agentura na dveřích parkovala daleko za závorou, která měla zabezpečit dodrování zákazu vjezdu. Na palouku vedle auta leeli na dece dva lidé. Mu a ena, oba v plavkách. Kontrolou občanských průkazů a dotazem přísluníci zjistili, e jde o sekretářku ředitele Agentury a jeho řidiče. Sluební vozidlo mělo být v uvedené době podle výkazu jízdy na cestě do Valeic nebo zpět. Na zadním sedadle byly uloeny kartóny valeického zámeckého vína.

Řidič Agentury obdrel blokovou pokutu za poruení zákazu vjezdu a hlídka VB pokračovala ve své cestě. Po skončení sluby o záleitosti sepsali záznam, který se dostal na stůl poručíka Pechana.

Pechan v tu dobu prováděl etření v místě bydlitě jednotlivých členů skupiny Exploze.

Janovo bydlitě odpovídalo představě, kterou si Pechan udělal, kdy prověřoval jeho adresu. Starí činák bez výtahu. Janův byt byl ve třetím patře, jak Pechan zjistil v přízemi podle domovního seznamu. Zazvonil u dveří správce domu a legitimoval se.

To je dost, e jdete. Vak vám to trvalo. U si na toho chachara stěujeme přes rok a pořád se nic neděje,” spustil správce v domnění, e Pechan jde přeetřovat stínost. Zeptejte se koho chcete v baráku. Vichni vám řeknou to, co já. Tahá do kvartýru ty svoje kumpány a dělají mejdany. Jenom chlast a enský. Teď u něho dokonce jedna bez přihláení bydlí.”

To přece není trestné, kdy si někdo pozve přátele a společně si vypijí skleničku.”

Vypijí? Oírají se, hulákají, poutějí si tam tu hrůzu, co jí říkají hudba, a se celý barák třese.”

Kdo je ta, co u něho bydlí?”

Ta je z nich nejhorí. Nedávno upadla zrovna tady dole na chodbě. Kdy jsem ji napomenul, tak mi řekla, abych

zalezl, e se lekla a upadla z pohledu na mě. Copak si tohle vechno musíme nechat líbit?”

Jak se chová ta ena, kdy je střízlivá?”

To moc často není. Je straně drzá. Vemu se přiblble směje. Neměla by tak pít. Asi ji to u zmáhá. Vypadá jako nemocná. Takovou barvu obličeje jsem měl, kdy jsem se vrátil domů po loutence. Takhle se ničit a nás k tomu. Kdo tady vedle nich má bydlet? Zeptejte se Krejzy v prvním patře, ten je předsedou domovní komise.”

Pechan zael na udanou adresu. Předseda Krejza ho pozval na kávu a tvarohové vdolky, které právě vytahovala z trouby sporáku jeho manelka.

Jen se neinýruj, mladej. Takový, jako peče moje máma, nikde neochutná. Jo, pokud jde o Janu, bylo s ním vdycky trápení. U jako s klukem. Jene dřív to bylo tak nějak v únosné míře a vichni jsme ho povaovali za puberáka. Tak třeba ukradl ve sklepě ovocný víno a společně s klukama ho vypil a pak jim bylo patně.”

Jak se chová teď?”

Mysleli jsme, e ho vojna napraví. Ale kdy se vrátil do civilu, dělal dobrotu jenom chvíli. Ne mu zemřela matka. Táta se s ní rozvedl u dávno. Má teď byt sám pro sebe.”

Nevíte, co je to za společnost, která se u něho schází?”

Nejdřív u něho začala nacvičovat ta jeho kapela. Nedá se to poslouchat, ale mladým se to prý líbí. Kdy trénoval tu muziku, tak se kolem baráku na dvoře slézala mláde z okolí, aby mohla poslouchat. Museli jsme jim zakázat přístup do domu. Ale nejhorí jsou ty jejich mejdany. Začínají tak před půlnocí a rámus trvá a někdy do rána. Lidé v domě nadávají, tlučou na ně, ale není to nic platné. Komise veřejného pořádku u třikrát projednávala ruení nočního klidu. Jana zaplatil pokutu jako za přestupek a baví se vesele dál.

Posledně jsme volali esenbáky, aby je vzali na záchytku, ale oni se omluvili, objednali si taxíky a nechali se odvézt domů. Dostali tedy kadý pokutu za ruení nočního klidu. Ono je to těké. ádali jsme na byáku zruení uívacího práva, aby Janu vystěhovali. A nic. ádali jsme vyetřování, hlavně kvůli znečiování baráku, ale správcová, která nejvíc mele a nadává, řekla do protokolu, e pan Jana je spořádaný člověk. To víte, Jana má dost peněz

a vdycky jí za úklid zvlá zaplatí. Take ze stíhání nebylo zase nic.

,,Jak se chová ta Janova spolubydlící?”

,,To je pěkný číslo. Pije víc ne Jana. Nevím, kdo jsou její rodiče, e jí to trpějí, aby tady bydlela. A kdyby tak věděla chudák Janova maminka, co se děje v jejím bytě, v hrobě by se obrátila.”

V Sahulově bydliti nezjistil Pechan nic závadného. V domě ho znají jako sluného a spořádaného nájemníka. ádné mejdany, ani pití, ani party. Hraje občas na kytaru, ale kde pracuje, sousedé nevědí. Domnívají se, e má zaměstnání, kde často cestuje, protoe ho není třeba několik dnů vidět. Teď u něho v garsoniéře nějaký čas bydlí hezké děvče. Asi se budou brát.

Proti domu, kde bydlel Hylmar, seděl na lavičce pod koatou lípou děda a pokuřoval z dýmky. Pechan poádal o dovolení přisednout si k němu do chládku.

,,Jo, je tu pěkný posezení. Jenom kdyby ten cvok furt netřískal do těch bubnů. Kdy netříská do bubnů, mlátí do piána. Jako blázen. Pořád stejný odrhovačky. To za mejch mladejch let bejvaly písničky. To vy stejně nemůete pamatovat.”

,,A kdo to jako stále hraje?”

Mladej Hylmar. Jeho rodiče byli docela normální lidi. S tátou jsem chodíval na mariáek a na pivíčko támhle do hospody ,Na růku’. Teď u mí ani to pivo nechutná. U to nejni co bejvalo.”

Mariá jetě hrajete?”

Kdepák. Hrávali jsme s Hylmarem, s Kudláčkem co bejval támhle v tom baráku a s panem řídícím z naí koly. Teď u jsou vichni v pánu. U sem tady zůstal dočista sám. Bez kamarádů. Starej Hylmar chtěl mít ze Stáni umělce. Dobře se ve kole učil. Pan řídící vdycky říkal, e kluk je nadanej na muziku, e by se na ni měl dát. Ale na tu vánou a ne na tlučení do bubnů.”

,,Co tomu hraní říká jeho manelka?”

,,Stáňa je svobodnej. Vak má jetě dost času. Kolik mu můe bejt? Nějakejch pěta nebo estadvacet. Moná o rok dva víc. Ono to utíká, e to člověk ani nestačí počítat. Mladej Hylmar snad ani není moc na enský. Má svoje bydlení, svoje auto. A na ten věčnej rámus není patnej kluk.”

A co takhle mejdany, jako dělají ostatní mladí?”

,,Kdepak. To je vidět, e Stáňu neznáte. Chlapec z dobrej rodiny, sluně vychovanej. Jenom kdyby tak hrozně nemlátil do těch bubnů. Kdy začne, tak se tady nedá ani posedět.”

V místě bydlitě náměstka Goliáe zael Pechan nejdříve na obvodní oddělení Veřejné bezpečnosti. Od náčelníka se vydal k bývalé člence pomocné stráe VB. Zazvonil a přila mu otevřít stařenka. Kdy jí Pechan řekl, e ho posílá náčelník obvodního oddělení, zavzpomínala na doby, kdy jetě byla mladí a mohla aktivně pomáhat.

Pan doktor Goliá se sem přistěhoval, je to tak pět, est roků. Prý neměl kde bydlet, protoe ho jeho bývalá manelka vyhnala z bytu. Nejdříve bydlel ve vile jenom v podnájmu a pak se vzali s mladou. Jeho paní je o řadu let mladí. Pořád nosila nos nahoru a ádný nápadník jí nebyl dost nóbl. Kdo neměl vysokou kolu, byl pod její úroveň. Jene seeňte dneska doktora nebo inenýra, aby mu bylo přes čtyřicet a byl volný. Leda nějaký ztroskotanec. Málem zůstala starou pannou, nebo spí na ocet. Jinak u nich u pár pánů bydlelo, ale to jenom tak na zkouku, bez úředního poehnání. Kdy pořádně poznali rodinu, tak raději včas zmizeli.”

Co se těm muským na nich nelíbilo?”

Víte, soudruhu, maminka nynějí paní Goliáové a taky i mladá si straně zakládají na majetku. Chtěly aby kadý, kdo se k nim do vily nastěhuje, byl za to moc vděčný. Goliá to s nimi uměl. To byste musel slyet, jak ho stará komandovala na zahradě. Nic neudělal dobře, ale on byl stále uctivý a jenom  ano maminko, samozřejmě maminko. Normální muský by jí u dávno poslal do háje.

Nechápu, e si to vechno nechal líbit. Jinak je to sympatický člověk a tramák. Je prý náměstkem ředitele u nějakých umělců. Můj manel byl výborný člověk, ale tolik času jako doktor Goliá dětem věnovat nemohl, na to mu nezbývalo tolik času. Pan doktor asi v práci nemá moc vyuití. Vodí děti na procházky, chodí nakupovat, pracuje na zahradě, klepe koberce, skládá uhlí a to vecko dělá v době, kdy normální lidi jsou v zaměstnání. Skoro bych řekla, e těm enským naproti spí slouí. Asi z vděčnosti za přepych, do kterého jej vzaly.”

A jak se projevuje v okolí?

Jako velmi sluný člověk. Kadého pozdraví. Tady v ulici ho vichni povaujeme za solidního občana. Kdy jdu s nákupem, tak mi odnese taku a ke dveřím. Zato kdy se dívám přes plot k nim na zahradu, mám pocit, e si doma bez dovolení nesmí ani sednout. Ty enské chodí oblečené jako na módní přehlídku. On mi připadá vedle nich trochu jako chudý příbuzný.”

Pro dalí informace si zajel Pechan na krajský národní výbor, na odbor kultury. Dověděl se, e před časem se v Agentuře provalily finanční machinace. Ředitel a jeho náměstek byli odsouzeni k trestům odnětí svobody, řada dalích pracovníků dostala podmíněné tresty a museli odejít. Za daného stavu nikdo nechtěl Agenturu vést. Nakonec se podařilo přesvědčit Věnceslava Parobka. Vedl okresní dům kultury, jevil se jako schopný organizátor a splňoval vcelku vechny předpoklady, které se poadují od funkce ředitele Agentury. Bez náměstka, který by mu řídil aparát, dlouho zůstat nemohl. Pak přiel kdosi s návrhem, e v krajském nakladatelství je několik právníků a e by některý z nich mohl přejít do Agentury. Padlo jméno Goliá. Věkově odpovídal. Neměl sice zkuenosti z řídící práce, ale ty můe člověk získat, a kdy dostane monost něco řídit. V dosavadním zaměstnání ho hodnotili jako pracovitého a skromného, avak vytýkali mu určitou pasivitu při rozhodování.

Referentka Agentury Vlasta Nykodémová poívá podle názoru lidí, ijících v jejím okolí, velmi dobrou pověst. Vzorně se stará o své děti i o manela, který pracuje jako technolog. Má dokonce resortní vyznamenání za zlepovací návrhy. Byl několikrát sluebně v zahraničí. Manelství Nykodémových je povaováno za naprosto spořádané.

To se někdy stává, řekl si v duchu Pechan, e jeden člověk můe mít dvě tváře.

V bydliti dalí referentky Agentury, Květy Mrázové, získal Pechan zajímavé poznatky. Domovní důvěrnice ji povaovala za hodnou, ale neastnou osobu.

To víte, v jejích letech jako svobodná u nemá moc naděje najít si pořádnýho manela. Je pořád jetě pohledná a chlapi se na ni lepí. Jenome sami enáči, co si hledají přilepení ke své domácí dietě. A ona je taky

normální enská a potřebuje aspoň občas muskýho. Jene na úrovni. Ne nějakýho páska nebo hochtaplera. Slyel jsem, e ji navtěvují i cizinci?*1 Tak předně to není často, za druhý to jsou lidi od muziky a od kumtu. Kdy přijedou do Agentury, tak jim zařizuje věci a nocleh. Pozve je na chvíli posedět a zase odejdou. Nikdy u ní nespí. A větinou nejde o jednoho cizince, ale o několik lidí. Často ke Květě chodím, pomáhám jí s úklidem. Kolikrát se stalo, e kdy jsem zrovna u ní byla, přijela do Agentury nějaká návtěva z ciziny a já jsem chtěla odejít. Klidně mi řekla: Babi, kam byste chodila, pohostíme je, uvaříte nám kafe a zas půjdou.

Kde na to pohotění cizinců bere?**

Asi jí to hradí Agentura. Návtěvníci jí někdy přinesou láhev pití, kartón cigaret, krabici čokolády, někdy i něco na oblečení. Třeba tenhle svetr dostala od nějakých Francouzů, Byl úplně nový a hned mi ho darovala, ani si ho nezkusila. Stačilo, e jsem řekla, e se mi líbí. Ta holka má zlatou povahu, ale v ivotě se jí smůla lepí na paty.**

Jako mně, vzdychl si Pechan vzpomenuv si na to, e své milé u před několika měsíci slíbil, e právě v tuto dobu bude s ní trávit čtrnáct dní dovolené u vody. Odjela a ne sama.

Telefonovala ta tvoje magistra, oznámil Černý Pechanovi, kdy se vrátil na útvar, má ji jetě dnes zavolat. Byla nějaká nevrlá. Něco jsi provihl?**

Měl jsem s ní být teď na dovolené.**

To jsem jí vysvětlil, řekl jsem, e máme váný případ, na kterém musí pracovat. Zdá se, e to pochopila. Zavolej ji! Bylo by koda, kdybys ji ztratil.

Doproovat se nebudu. Pro jedno kvítí slunce nesvítí.** Nedělej ze sebe haura. Tenhle způsob ti nesluí. Objednej si hovor a zítra mi ohlásí, jak jsi dopadl… Nevidím rád na pracoviti lidi, kteří se trápí z neastné lásky. Takoví jsou nejblí průvihu.

Náčelník oddělení boje proti hospodářské kriminalitě kapitán Beran se vydal do Agentury společně s poručíkem Pechanem. Cestou se bavili o taktice postupu. Oba byli shodného názoru, e není třeba ani ředitele, ani jeho náměstka předem plait. Jdou provést etření kolem havárie sluebního vozu. Podívají se do účtárny, jak se vyúčtovávají pracovní cesty a přitom se zeptají i na jiné věci.

Vedoucí účtáren byl o jejich návtěvě uvědoměn předem ředitelem, který vak musel odcestovat na ústředí do Prahy.

Ředitel mi uloil předloit vám vechno, co vás bude zajímat, soudruzi. Nedávno u nás provedl hloubkovou kontrolu nadřízený orgán a shledal účetně vechno v pořádku.

Vedoucí účtárny na Beranův dotaz vysvětlil, e smlouvy s pořadateli o provedení hudební produkce, o výi honoráře a ostatních podmínkách účinkování uzavírá přísluná organizační pracovnice Agentury.

Co to jsou ty ostatní podmínky účinkování, soudruhu vedoucí?” poádal jej Pechan.

éf účtárny se na poručíka podíval se zvlátním výrazem, jako by chtěl říci: to sem poslali toho pravého! Ty, hochu, můe nahlíet do naich dokladů třeba týden a nenajde v nich jediný nedostatek.

Pořadatel má například povinnost zajistit a uhradit účinkujícím ubytování. Musí se zavázat, e zaplatí dopravu členů účinkujícího souboru a potřebné techniky ze sídla souboru do místa účinkování a zpět. Ve smlouvě je uvedena i dohoda o způsobu plakátování, to znamená, obdrí-li pořadatel plakáty zdarma a kolik, nebo zda sí je musí koupit. Musí být rovně stanoveno, kolik umělců vystoupí a řada dalích podrobností.”

Kdo takové smlouvy vystavuje skupině Exploze?”

Paní referentka Mrázová.”

Co se potom děje se smlouvami dál?”

Organizační pracovnice vystaví na základě objednávky pořadatele smlouvu a pole ji k podpisu pořadateli. Potom smlouvu předá vedoucímu souboru. Soubor si nechá na

jednom vyhotovení smlouvy podepsat, e vystoupení uskutečni) za podmínek, uvedených ve smlouvě. Potvrzený výtisk předá organizační pracovnici, která překontroluje správnost vech údajů a vystaví fakturu pro pořadatele. Potom fakturu předá naí účtárně, která pohledávku zaeviduje a po obdrení platby rozúčtuje podle pokynů organizační pracovnice.”

Kdo kontroluje, zda se vystoupení zúčastnil plný počet umělců, zda byli přítomni vichni technici, kolik bylo ujeto kilometrů, zda umělci skutečně pouili hotelu a tak dále?” zeptal se znovu Pechan.

Vedoucí účtárny se tvářil udiveně. Mladý kriminalista vypadal, e neví, o čem je řeč a zatím klade otázky přímo na tělo. Začal Pechanovi obecně vysvětlovat, e kontrola je velmi důsledná a pečlivá, ale kapitán Beran jej přeruil a poádal o doklady skupiny Exploze za poslední tři roky. Vedoucímu účtárny se ádost vůbec nelíbila. Vysvětloval, e doklady za poslední měsíce mají organizační pracovnice jetě u sebe. Tak dva a tři měsíce. Stejný počet měsíců je mají u sebe pracovnice účtáren, protoe podle dokladů provádějí rozúčtování dolých plateb.

To víte, někdy pořadatel nezaplatí fakturu hned a pak spis leí u nás delí dobu. Někdy nepoleme také my fakturu včas, protoe nae přísluná pracovnice má nemocné dítě nebo je sama nemocná a u se vyúčtování zdrí. Umělci také vdy nepatří mezi nejpořádnějí, ale chodí sem jednou měsíčně a přinesou doklady o realizaci najednou za celý měsíc. V archívu máme doklady, řekl bych, tak rok staré a starí.”

Děkujeme vám za vysvětlení. Tak nám půjčíte doklady z archívu. Aspoň vám nebudeme překáet v práci.”

I tak to bude potí. Půjde o velké mnoství. Vedeme doklady chronologicky tak, jak jednotlivé finanční operace nabíhaly. Bez ohledu na to, které skupině nebo kterému umělci platba patří.”

Beran v duchu zajásal. Nic lepího je nemohlo potkat. Budou si moci prohlédnout vekerou dokumentaci. Vedoucí účtárny pomohl z archívu nanosit desky rychlovazačů do prázdné kanceláře, protoe ho kapitán upozornil, e budou materiály studovat delí dobu.

Dali se do práce. Beran po chvíli prohlíení vytáhl

z desek rychlovazače svazek dokladů. Předloil je náměstek Goliá k vyúčtování zálohy, která mu byla poskytnuta v souvislosti s pobytem zahraniční delegace více ne před rokem.

Podívej sel Goliá napsal čestné prohláení, e ztratil účtenku z taxíku, kterým vezl zahraniční hosty na letitě do Brna. Za tisíc padesát pět korun.”

To musel jet nejmíň dvakrát,” kroutil hlavou Pechan.

,,Je to záhada. Podle prohláení vykonal cestu na letitě 2. února. Kousek dál je účtenka za oběd se dvěma zahraničními hosty, datovaná 3. února. Vypadá to, e nejdříve odletěli a dodatečně na druhý den s nimi obědval. Konzumace za osm set edesát osm korun. Kdy budu vycházet z toho, e dva cizí hosty doprovázeli dva nai pracovníci a obědvali v restauraci druhé cenové skupiny, pak stejně překročili několikanásobně limit na pohotění. Je divné, e to překročení normy pro pohotění nikoho nepřekvapilo. Ani účetní, ani předcházející kontrola se nad doklady nepozastavila.”

,,Já tady vidím doklady o zájezdu Exploze po jiních Čechách. Celkem ňůra  devět koncertů. Kadý den jeden. Kadý pořadatel měl povinnost po koncertu uhradit ubytování, přitom podle dokladů den co den celá skupina jela domů na Moravu a nazítří se vracela třemi vozy zpět do místa koncertu. Za tři auta to dělá skoro dva tisíce korun. Na ruku. Bez daně a taky bez oprávnění, protoe kdy jeden koncert skončil před půlnocí a skupina spala v místě, lze důvodně pochybovat, e by v poledne po vyspání jeli vichni domů a hned odpoledne se vraceli zpátky. Pěkný vindl.”

Spí bych řekl pěkný keft. Ty jsi se tady u jednou byl ptát na vozidla agentury. Pamatuje si, jaké značky jsou ty jejich auta?”

Jedna estsettrojka a jedna volha, ale dost často se taky jezdí soukromými vozy za úhradu kilometrovného.”

Potřeboval jsem vědět, zda mají sluebního fiata, protoe tady je nákup automateríálu na osobní vůz značky Fiat. A tady zase nákup benzínu za hotové. Podniky mají zakázáno nakupovat benzín jinak ne na poukázky. Zdá se, e v Agentuře se věnují vemu monému jenom ne kontrolování účetních dokladů. Teď si dáme pauzu na cigaretu.”

Beran si zapálil, chvíli hleděl mlčky na poručíka a pak se ho zeptal, jak se vlastně od doktora práv dostal k Bezpečnosti.

To by bylo dlouhé povídání,” mávl rukou Pechan.

Jen vyprávěj. Zdá se mi, e jsi ikovný kluk. Mohl jsi úspěně dělat právníka třeba u soudu, na prokuratuře, v advokátní poradně nebo v nějakém národním podniku, ne?”

Na fakultě přili dělat nábor k SNB. Nikdo se nehlásil a tak jsem si řekl, e to zkusím. Kriminalistika mě toti od mládí přitahovala. Nabídli mi prácí na vyetřovačce, ale kdy jsem chtěl na kriminálku, tak mi vyhověli, el jsem do pětiměsíčního kursu pro absolventy právnické fakulty a jako začínající kriminalista jsem nastoupil u nás na okrese. I kdy jsem z Prahy, mně se tady na Moravě líbí. Dostal jsem přidělenou garsonku blízko náměstí. Do práce to mám kousek. Poznal jsem se u se spoustou lidí a mám pocit, jako bych tu il u dávno.”

Kdy se bude enit? Léta na to u má.”

Ani nevím, jestli by mě některá chtěla. Občas se člověk s někým seznámí a nakonec je vechno jinak. Mám pocit, e je málo en, které by chtěly ít po mém boku a stále na mě jenom čekat, kdy se vrátím ze sluby domů.”

Beran se zasmál. Má pravdu, kadá enská nedokáe být manelkou kriminalisty, i kdy manelky lékařů, spojařů a řady dalích povolání jsou na tom stejně.”

Zatím na enění nemyslím. Mám toti takový pocit, e v kriminalistice je stále mnoho věcí, které neznám a neumím je uplatnit a tak potřebuji jetě nějaký čas na to, abych se řádně vyučil.”

Na oddělení obecné kriminality měl tvůj náčelník Černý taky dlouho pocit, e mnoha věcem nerozumí a nechtěl kvůli tomu ani vzít funkci náčelníka. Tvrdil, e přicházejí mladí kriminalisté se stále vyím vzděláním a e by na jejich řízení nestačil. Náčelník okresní správy ho proto navrhl na studím do Sovětského svazu. A ví, jak skončil Černý kolu? Je zapsán na tabuli cti Střední koly F. E. Dzerinského jako jeden z nejlepích absolventů.”

Nikdy o tom nemluvil. To slyím poprvé.”

Proč taky? kola přece není rozhodující. Odbornost a kvalitu člověka musí poznat na jeho práci, ne na tom, co

studoval a s jakým prospěchem. Mně osobně je milejí pracovitý a talentovaný člověk bez předepsaného vzdělání, ne náfuka, splňující vechny kvalifikační předpoklady, mimo té pracovitosti.

Zbytek dne strávili oba kriminalisté zkoumáním dalích účetních dokladů. Dospěli k závěru, e nejen Exploze, ale i některé jiné skupiny okrádají pořadatele hudebních produkcí. Účtováním jízd, které se sotva mohly uskutečnit, účtováním honorářů pro umělce, jejich skutečnou účast a počet při vystoupeních nikdo nekontroluje ani nepotvrzuje, odměny technikům, kteří se skupinou nemají uzavřenou dohodu o vykonávání práce. Tuto předpisům odporující činnost nemohou skupiny provádět bez vědomí a tichého souhlasu organizačních referentek. Tyto závané nedostatky se vyskytovaly u skupin, které měla přiděleny referentka Mrázová. U větiny dalích skupin bylo vyúčtování provedeno v souladu s předpisy.

Náměstek Goliá zřejmě kryje a i sám se dopoutí závané hospodářské trestné činnosti. Nejde jenom o to, jak čerpá z fondu na reprezentaci, ale zejména o účtování nákupů, které zjevně nesouvisí s činností Agentury. Zítra jetě musíme projít vechny platby, realizované na základě pokynu repartiční komise. Tam patrně bude také jeden ze zdrojů nezákonného obohacování.*’

Víte, soudruhu kapitáne, co mě překvapuje? e Goliá, jak mi bylo řečeno, po svém nástupu do Agentury dal do pořádku spoustu účetních nevarů. Teprve v posledním období se objevují v dokumentaci nesrovnalosti, signalizující trestnou činnost. Co ho asi k tomu přimělo?**

Dozrál čas. Musíme do Agentury poslat účetní odborníky z Výboru lidové kontroly.**

20

Na druhý den se kapitán Beran rozhodl, e společně s Pechanem vyslechnou Goliáe k některým zjitěním z účetních dokladů. Z taktických důvodů se omezí jenom na údaje o jeho sluebních cestách a na čerpání z fondu reprezentace.

Sekretářka jim nabídla křesla v kanceláři ředitele, který

je sluebně v Praze. Odela sehnat náměstka. Jen si někam odskočil a jistě je v budově. Vrátila se za čtvrt hodiny se zkormouceným obličejem a oznámila, e soudruh náměstek není bohuel přítomen. Omlouvala se, e nebyla informována, ale doktor Goliá odjel na ONV, na odbor kultury. Kriminalisté se rozhodli, e se tam za ním také vypraví.

Vedoucí odboru kultury je přátelsky uvítal. Poslal sekretářku, aby prola kanceláře a přivedla Goliáe.

Náměstka Agentury jsem tady neviděl ani nepamatuji. Ředitel Parobek u nás bývá často. Projednává s inspektory dramaturgii estrád, hudebních vystoupení a podobných záleitostí, které se chystá Agentura zastupovat. Řeíme i některé ekonomické otázky.” Sekretářka se vrátila z obchůzky s oznámením, e doktor Goliá na odboru kultury není a dnes vůbec nebyl.

Vedoucí odboru zavolal na přání kriminalistů referenta, který se zabývá hudebními skupinami. Pechan ho poádal o informaci k Explozi.

Původně zcela běná amatérská skupina. Teprve po příchodu Hylmara a zejména jeho přičiněním la Exploze nahoru a nedávno se profesionalizovala.”

Kdy, jak říkáte, má na vzestupu úrovně skupiny zásluhu předevím Hylmar, jak je moné, e zůstal vedoucím Jana?”

Zaloil Explozi a od začátku ji vedl. Je z nich nejstarí. Sahula píe texty. Se střídavými úspěchy. Některé jsou dobré, větinou vak průměr. Jana začal na Sahulovy texty komponovat hudbu a také nic moc.

Tak proč z nich udělali profesionály?”

Někteří odpovědní pracovníci se domnívají, e je lépe a také levnějí hrát naí mládei domácí produkci ne hudbu stejně pochybné kvality, dovezenou za drahé peníze ze zahraničí.”

Take díky Explozi vlastně etříme devizové prostředky?”

Ono je to poněkud sloitějí. Exploze hraje muziku, která odpovídá zájmům a poadavkům určité věkové a sociální skupiny mládee. Bohuel, je to pravda. Dospívající mláde se v produkcích Exploze přímo vidí. V ebříčku oblíbenosti patří skupina mezi prvních pět v kraji.”

V Agentuře dělají, e nic nevědí o morálním profilu jednotlivých členů Exploze. Anebo spí nechtějí vědět.

To je ovem chyba, e nemají přehled o kadém členovi skupiny. Nejen Exploze. Oficiálně to zatím nikdo nenařídil, ale mělo by se uloit Agenturám, aby se zajímaly také o soukromé chování a postoje těch umělců, které zastupují. Vdy tihle lidé ovlivňují hudební cítění i vkus mladých, a ti se je snaí napodobovat i v oblékání. To je jako infekce.”

Referent přinesl svoji kartotéku, ve které si vede jednotlivé hudební skupiny a záznamy o kvalifikaci jejích členů. Vedoucí skupiny Exploze Karel Jana. Původním povoláním zedník. Hudební vzdělání ádné. Samouk.

Ten člověk komponuje a nezná dokonce ani noty?” divil se Pechan.

Copak je moné komponovat bez znalosti not?” nechápal Beran.

Velice jednodue. Stačí hudební nápad. Melodii vybrn-ká kytarou na magnetofonový pásek a pak si nechá někým za přísluný poplatek z pásku přepsat notový záznam. Dělá to tak dost i těch muzikantů, kteří znají noty, na rozdíl od Mistra Jani.

Bohumil Sahula. Maturoval na dopravní průmyslovce, navtěvoval lidovou kolu umění, kde se učil hrát na klavír a na kytaru. Byl členem ákovského tanečního orchestru lidové koly umění. Stanislav Hylmar. Absolvent konzervatoře v oboru skladba a ve hře na bicí. Talentovaný mládenec. Komponuje hudbu a skládá texty pod pseudo-nymen Standa Pytlák.”

Copak máte poznamenáno o Marií Císařové?”

Jetě celkem nic. Vím o ní jen to, e nemá odborně kolený hlas. Zazářila prvně na soutěi mladých talentů. Zvítězila, ale zase trochu zapadla. Potřebovala se dostat víc do podvědomí posluchačů. A to bez hudební skupiny sama nedokáe.”

Oba kriminalisté nemohli pochopit, e jsou skupiny, kde je úroveň hudebního vzdělání jetě horí, kde vichni členové jsou průměrnými amatéry a přesto se stali profesionálními hudebníky.

Referent uzavřel svoji informaci: Profesionální umělci s amatérskou úrovní v takzvané pop-muzice existují

a nejsou výjimkou. Stále se mnoí hudební diletanti, kteří v honbě za honoráři sami komponují, textují, hrají i zpívají. Jenom poslech svých výtvorů nechávají jiným.”

Čas utíkal a po Goliáovi ani slechu. Beran poděkoval za pomoc a informaci pracovníkům odboru kultury a zamířili zpátky na Agenturu.

Ví, něco ti povím, řekl cestou Pechanovi kapitán Beran, rozdíl mezi pachateli, které stíháte vy na oddělení obecné kriminality a těmi, co odhaluje hospodářská kriminálka je v tom, e vai klienti, kdy zjistí, e spadla klec, se přiznají k tomu, co jim dokáete a konec. Nai klienti se nepřiznávají ani k tomu, co jim je dokázáno nevývratně. Křivě obviňují a svalují vinu na druhé.”

Sotva vstoupili do kanceláře ředitele, sekretářka jim oznámila, e se náměstek u vrátil. Oba si doktora Goliáe zvědavě prohlíeli. Mu mení postavy, v brunátném obličeji sebevědomý výraz.

U jsem na Bezpečnosti vechno k Fantovi řekl a nemám, co bych dodal,” spustil nevrle.

Nezajímá nás, aspoň zatím ne, dopravní nehoda vaeho zaměstnance. Spí bychom rádi od vás slyeli vysvětlení k honorářům, které repartiční komise vaí Agentury některým vámi zastupovaným umělcům nepřiznala a oni je přesto obdreli. Na vai ádost je potom v hotovosti vraceli do vaich rukou,” začal Beran.

To jsou pomluvy. To byste mi museli nejdřív dokázat,” reagoval prudce Goliá.

Asi nechápete, co jsem vám řekl hned na začátku. Chceme jenom nějaká vysvětlení. Zbytečně se rozčilujete. Jako právník byste měl vědět, e kdybychom vás chtěli vyslechnout k podezření z trestné činnosti, odvezli bychom si vás k nám.”

Goliá se trochu uklidnil. Ke své činnosti začal vypovídat tak, jak předvídal kapitán Beran. ádné peníze od zastupovaných nevzal. Zápisy z repartiční komise, kde jsou uvedeny pokyny pro účtárnu k odeslání peněz, jsou podepsány jím i ředitelem. A jestli dolo k nesrovnalostem, je to vina účtárny. Doklady o výdajích z fondu reprezentace, o kterých se kriminalisté zmínili, mu byly patrně podstrčeny k podpisu a on je v rychlosti podepsal a pořádně si je nepřečetl.

Kdy si Goliá viml, e mu kriminalisté nevytýkaji podíl na závadné činnosti, kterou zjistili, ihned pookřál. Měl pocit, e mu věří.

Soudruzi, mohu vás ujistit, e zjednám pořádek. Asi jsem v poslední době moc důvěřoval lidem. Kdy jsem nastoupil do Agentury, byl tu nepředstavitelný nepořádek. Ostatně to asi víte, e bývalý ředitel a bývalý náměstek byli odsouzeni k odnětí svobody. Řada tehdejích pracovníků dostala podmíněné tresty. Vechny jsem je postupně z Agentury propustil. Zavedl jsem zde nový systém, aby nebylo mono rozkrádat finanční prostředky umělců. Nedávno jsme v Agentuře měli kontrolu z nadřízeného orgánu. Nic závadného nezjistila. Domnívali jsme se se soudruhem ředitelem, e tedy je u nás vechno v pořádku.”

Kriminalisté oznámili Goliáovi, e dali z archívu odnést vechny potřebné doklady do kanceláře, kterou jim zapůjčil vedoucí účtárny. Místnost řádně zamkli a zapečetili. Znalci z Výboru lidové kontroly budou muset dokumentaci podrobně prohlédnout. A také se podívat na jízdy sekretářky ředitele Agentury sluební estsettrojkou pro víno.

21

Pechan s Hylmarem seděli v koutku kavárny u stolku pro dva, kam poručík pozval bubeníka na kávu. Chtěl si s ním pohovořit nesluebně, navíc mu byl ze vech tří rockerů nejsympatičtějí. Hylmar právě vykládal Pechanovi, jak se pokouel při poslední návtěvě v nemocnici přimět Marii, aby si vzpomněla, kdo ji v hotelu v Kovářově přepadl.

Snail jsem se jí stále připomenout situaci, ale vechno zbytečně. Chvíli jsem měl dokonce pocit, e si ani nechce vybavit, jak to bylo. Řekla, e je snad lepí, kdy si nevzpomene, kdo ji pratil. Já si myslím, e ten, kdo to udělal, ji zabít chtěl a jenom omylem ji uhodil málo. Co kdy se rozhodne svou chybu napravit?”

To je také důvod, který nás nutí pachatele urychleně vypátrat. Myslíte, e Jana se mohl chtít Marie Císařové

zbavit? Určitě si uvědomil, e se jejím příchodem do skupiny mnohé změnilo. Ztratil monost sám zpívat. Mluvila do programu skupiny, vy vichni jste s ní souhlasili a podporovali ji v opozici proti éfovi. Jana to mohl vidět takhle: rozvrátí mi skupinu a potom stejně odejde k nějaké jiné kapele, aby mohla zpívat podle svých představ.

,,Máte pravdu. Mluvil jsem o tom s Janou. Nedělal si iluze, e Marie zůstane natrvalo. Dokonce kalkuloval I s tím, e jestli se dám s Marií dohromady, e mu odejdu i já. Řekl jsem mu jasně, e Marie je pro Explozi koda, ale pokud jde o mne, e nehodlám odejít. Komponování mě neuiví, stejně musím s někým hrát a Exploze mi zase tolik nevadí.*4

,,Má Jana podle vaeho názoru násilnické sklony?4*

,,Znám ho u několik let. Takovej zajímávej samorost. S morálními pravidly si hlavu neláme. Rád pije a je na enské. Taky se vytahuje. Dělá mu dobře, kdy mu říkáme éfe a dáme mu monost rozhodovat o kdejaké blbosti týkající se skupiny. V ádném případě vak není hloupý. Má vrozený hudební cit. Dobře věděl, e Marie pro nás bude znamenat vzestup. A vzestup jsou peníze. A peníze má Jana moc rád. Skoro jako sebe a enské. Poznal jsem ho v nejrůznějích situacích. Ale nikdy, ani v opilosti se nechoval násilnicky. Někdy lo o situaci, kterou bych já stěí zvládl stejně mírně jako on.44

,,Co Marková?44

,,To je skutečně zvlátní holka. Někdy přehnaně smutná, plačtivá, melancholická. Prostě slzavý údolí. Pak zase přehnaně veselá, rádoby vtipná a rozverná, často ani neznala míru. Předváděla nám při mejdanu třeba striptýz. Dávala ovem najevo, e sexuální vztah k Janovi jí dává ve skupině jakési výsadní postavení. Někdy byla vzteklá a výbuná, e bylo lip se jí vyhnout. Mimořádnou agresivitu bych jí nepřisuzoval. I kdy se jednou dokázala tvrdě poprat s fanynkami o Janu.44

Marková vak měla důvod Císařové ublíit?44

Pane poručíku, nikdo ze skupiny neměl k tomu důvod. Někdy jsme si nadávali, ale jinak jsme přece jenom přátelé, které spojuje kapela. Jana Marková je sice vznětlivá, někdy se vzteká, je kousavá a často a moc ironická, ale fyzicky by nedovedla ublíit.44

Rád bych vám, pane Hylmare, řekl něco, co obvykle kriminalisté v průběhu vyetřování nevyprávějí. Chápu, e se nás vichni snaíte přesvědčit, e nikdo z vaí skupiny nemohl být pachatelem. Jene je sotva pravděpodobné, e by do hotelu na patro, kde jste bydleli, přiel někdo cizí. To by musela být náhoda, kdyby si jej nikdo z vás neviml. A také by někoho cizího Marie Císařová určitě nepustila do svého pokoje. Ledae by ten cizí přiel náhodou právě v okamiku, kdy byla v koupelně a počkal si na ni v jejím pokoji. To by ovem musela být supernáhoda. Vyčíhat si takový moment by bylo moné i pro některého zaměstnance hotelu. Ale uznejte sám! Má to nějakou logiku? Proč by číník, servírka nebo dokonce vedoucí hotelu chtěli ublíit právě Marii Císařové? Jaký by k tomu měli motiv? A víte, co mě také zaráí? e nikdo z vás nechce mluvit anebo si

v

nechce vzpomenout, jak to v Kovářově bylo s těmi zástupci Agentury.”

Na předváděcí koncert byl pozván náměstek ředitele Goliá a paní Mrázová, která má v Agentuře na starosti Explozi. Byl s nimi jetě řidič a dalí paní. Řekl bych, e patřila k tomu ofírkovi, ale jistě to nevím.

Proč jste je zvali po koncertě na večírek? To se běně dělá?

Pozval je Jana, ale vichni jsme souhlasili. Je dobré občas posedět s náměstkem, který podepisuje honoráře a s referentkou, která vás má na starosti. Trochu se jim věnovat a také je trochu pohostit. Kapele se to vyplatí. Jana taky chtěl, aby nám náměstek Goliá pomohl při nejblií rekvalifikaci do vyí skupiny, abychom měli vyí honoráře.”

Co dělal pan Goliá po skončení večírku?”

To vám neřeknu. Rozloučili jsme se s ním při odchodu ze salónku, na chodbě hotelu. Jana ho vyprovázel k autu. Já jsem odeel nahoru k pokojům. Zastavil jsem se na skleničku koňaku u Marie, protoe kluky z techniky i mě pozvala. Sama nepila. Bylo to od ní spí přátelské gesto. Tvrdila, e se jí chce straně spát. A tak jsme brzy odeli.”

Nevypadalo to, e na někoho čeká?”

Ani ne. Kdy jsme ráno nali Mery v bezvědomí, dohodli jsme se, e o lidech z Agentury raději nebudeme mluvit, abychom je zbytečně nezatahovali do nějakých nepříjemností.”

Kdo z vás navrhl, aby se o lidech z Agentury nemluvilo?”

Jana. Věděl jsem od začátku, e je to blbost. stejně zjistíte, kdo vechno na večírku byl.”

Náměstek Goliá nemohl pocítit touhu zajit za vai zpěvačkou na pokoj?”

Toho by Marie dovnitř určitě nepustila. Při večírku seděla chvíli vedle něj, ale kdy zjistila, e má doat vypito, přesedla si k technikům a fanynkám. Zůstala tam sedět vlastně a do odchodu na pokoj. Mery není ten typ, který je ochoten dělat kariéru přes postel.”

Třeba by jí Goliá opravdu mohl pomoci v dalí kariéře. Někdy jsou přece hvězdičky ochotny udělat mnohé, jen aby se staly hvězdami. Aspoň se to tak mezi lidmi říká.”

Mery je chytrá holka. Ví, co takový Goliá můe a co ne. To já bych ji mohl pomoci víc. Komponuju skladby, které hrají velké orchestry. Mám konexe v rozhlasu, v televizi a v gramofonových závodech.”

Znáte dlouho doktora Goliáe? Byl by schopen násilného činu?”

Za dobu, co ho znám bych řekl, e dovede být neurvalý a hrubý. K těm, kteří jsou mu podřízeni nebo nějak na Jeho rozhodování závislí. Ale na druhé straně dovede hodně věcí pro skupiny prosadit. Je to jeitný člověk. Osobuje si, aby na něj kdejaká umělkyně, zastupovaná Agenturou, byla patřičně milá. V opačném případě se taky umí mstít. Někdy dokonce celé skupině, ke které zpěvačka patři. Jene Mery je jiná. Ne by nechala Goliáe na sebe sáhnout, raději by obětovala celou Explozi.”

Kdo by tedy podle vás mohl být pachatelem?”

Moc jsem se o tom napřemýlel. To, co se stalo, muselo mít okamitý, impulsívní charakter. Marii přece nemohl nikdo nenávidět tak, aby ji chtěl zabít. Umělce z něčeho podobného lze přímo vyloučit. Kumtýři si dovedou závidět umělecké úspěchy a peníze. Dovedou být na sebe ze závisti zlí, oklivé se pomlouvat, vymýlet si na sebe klepy, vzájemně se shazovat, ale zabít? Já si myslím, e skutečný kumtýř nedokáe vradit.”

Popite mi přesně, pane Hylmare, jak to bylo, kdy jste odcházel z pokoje slečny Císařové?”

Byla zřejmě unavená. Měl jsem pocit, e chce, abychom co nejdříve vypadli.”

Kde byla ta skleněná váza, na stole?”

Tam stál koňak a skleničky. Ale váza … myslím, e ne. e ji Mery někam odstavila, aby nepřekáela, protoe na konferenční stolek se sotva vela ta flaka a skleničky. Počkejte, kdy si tak vzpomínám, na posteli leela sloená noční koile, na otevřených dveřích měla přehozen froté plá. Ano, ta váza stála nahoře na skříni.”

Víte to určitě?”

Ano.”

Je to důleité, protoe jste byl jedním z posledních, kdo viděl Marii Císařovou v pořádku.”

Snad mimo toho, kdo jí to udělal, ne?”

22

Zuzaně je právě dnes dvacet pět roků. Je jedinou enou na skupině obecné kriminality. Pro svoji ochotu a pracovitost je oblíbená a obletovaná vemi kolegy. Kromě Pechana. Ačkoliv jsou oba jediní svobodní na pracoviti, jejich vzájemný vztah zůstává poněkud rozpačitý. Jsou si navzájem sympatičtí, ale čím víc se kolektiv snaí dát je dohromady, tím víc se k sobě chovají chladněji, ne je nutné.

K Zuzaně se Pechan tváří ostýchavě. Zuzana někdy, kdy jsou v místnosti sami, dává zcela nepokrytě najevo sympatie k poručíkovi. Dosud nikdy neměli monost si objasnit jaký vztah mezi nimi vlastně panuje.

Oslavu čtvrtstoletí mladé kriminalistky povauje celá okresní správa za svůj vlastní svátek. První ji pozval a blahopřál náčelník, podplukovník Zach. Pak chodili popřát jednotlivci i skupiny s květinami a malými dárky Zuzaně k narozeninám. Přátelské posezení bylo dohodnuto v nedaleké restauraci, hned po skončení pracovní doby. Salónek objednal kapitán Černý, aby někoho z podřízených nenapadlo, e by se mohlo začít slavit na pracoviti.

Věkově nejstarí pracovník Kriminální sluby praporčík Svoboda popřál oslavenkyni jménem celého kolektivu vechno nejlepí a také, aby se co nejdříve vichni zase seli ve stejném sloení na její svatbě. Svoboda řečnil s oblibou jménem kolektivu a vdy toho namluvil a příli.

Kapitán Černý mu rád přenechával zdravice a proslovy, pronáené při podobných příleitostech. Sám spí sledoval, jak se jeho podřízení baví. Těilo ho, e jsou dobrý kolektiv.

Jako obvykle na takových, větinou muských posezeních, se začalo hodnotit centrum výkonů předních fotbalových klubů. Pak následovala tématika práce na chatách a na chalupách. Ale jako vdy vechny hovory skončily probíráním pracovních záleitostí. Černý si přisedl k Pechanovi.

,,Ví, co vypověděl Goliá k Pantově autonehodě? Dal zaprotokolovat, e Fantu nejdříve opil na mol, potom ho odnesl do auta, zavezl jej do serpentin, v jedné zatáčce ho posadil za volant a pustil ze stráně dolů. Potom prý se vrátil pěky do chaty.”

Podepsal tu výpověď?” divil se poručík.

To ví, e podepsal. Dokonce jsme ho odvezli do těch serpentin, aby ukázal, kam Fantu shodil. Místo ukázal vcelku správně, a na to, e by volha musela jet obráceným směrem a spadnout na opačnou stranu.”

Proč to dělá? Vdy jeho přiznání je jasný nesmysl?”

No právě. Snaí se nás přesvědčit, e je tak něco jako cvok. Má to ovem chybně promyleno. Počítá s tím, e poádáme znalce o posouzení jeho psychického stavu. Protoe se přiznává k těkému deliktu, který neudělal, vyvodí z toho znalec, e zkoumaný objekt není zcela orientován a doporučí přiznat mu sníení příčetnosti při posuzování i jeho jiných trestných činů. Například rozkrádání. Jestlie dokáeme Goliáovi ty rozkrádačky v Agentuře a psychiatr ho prohlásí za duevně nemocného, který neodpovídá za svoje činy, pak soud pravděpodobně nařídí jeho dlouhodobé ochranné léčení. Proto si spočítal, e bude pro něho lepí pobýt nějaký čas mezi duevně nemocnými lidmi ne sedět v kriminále. Ani si neuvědomuje, e se mezi duevně chorými lidmi můe skutečně zbláznit.”

Goliá je lika mazaná,” ozval se z Pechana vystudovaný právník, kdy mu soud nařídí ochranné léčení a neudělí trest, zůstane mu čistý rejstřík trestů. Bude mít pouze záznam ve zdravotní dokumentaci a ta je povaována za tajnou. Nechá si na psychiatrii napíchat pár

injekcí. Psychiatři usoudí, e se jeho stav po medikamen-tózní léčbě podstatně zlepil a doporučí jeho proputění. Soud poprvé návrh odmítne, ale podruhé u můe souhlasit s proputěním za předpokladu, e se bude doléčovat ambulantně. Bude venku. A bez trestu.44

Ostatní kolegové ztichli a zvědavě Pechana poslouchali.

Jak jste daleko s tou zpěvačkou?44 zeptala se oslaven-kyně.

Stále mi něco na přepadení nehraje. Mám pocit, e jsme něco přehlédli a nemohu přijít na to, co. Nemůu kvůli tomu často ani spát,44 přiznal se Černý. Uvaujte se mnou! Císařová je mladá a pohledná. Pro větinu muských kromobyčejně přitalivá. V době, kdy byla přepadena, měla na sobě jenom koupací plá. Na pokoji se zamyká a nikoho k sobě nepoutí. Jak to, e k sobě pustila toho, kdo ji zranil, nebo moná chtěl zabít? Zpěvačka údajně na sex moc není. Navíc se tu noc do postele vůbec nedostala. Mimo zranění neměla na těle ádnou stopu po násilí. Patrně na ni nikdo neútočil, nebo se nebránila. Kdy se nebránila, tak proč ji pratil? Kdy se nebránila, tak proč se nedostala do postele? Kdyby se bránila, asi by křičela a vedle v pokojích by to slyeli a přili jí na pomoc. Navíc by musela v pokoji zůstat nějaká stopa po zápase.44

ádná taková stopa se nenala, protoe pachatel Císařovou jako enskou zřejmě neohrooval,44 skočil Černému do řeči Pechan. Ona pachatele sexuálně nevzruovala. Kadý normální chlap by se o ni snail, zvlá, kdy něco vypil. Ten večer byli v salónku pod vlivem alkoholu téměř vichni. Take buď to byl mu a nebyl normální nebo to mu nebyl,44 usuzoval Pechan. Kdy jsem o tom uvaoval, vybavila se mi jedna záleitost ze soudní psychiatrie. Vyhledal jsem učebnici a do rána jsem v ní znovu studoval. Dospěl jsem k závěru, e pachatel trpí nepochybně manio-depresivní psychózou. Patrně u něho převauje maniacká forma. Vypsal jsem si, jak se maniacká forma projevuje: překotná mluva, nepřiměřené veselí, sexuální nevázanost, touha po alkoholu, zvýené sebevědomí, ironický či utěpačný vztah k okolí. Fyziologickým projevem onemocnění je naloutlá barva obličeje. Začal jsem si psát vedle sebe charakteristiky jednotlivých podezřelých, a jsem doel..

Zadr!” skočil Pechanovi do řeči Černý, co říká, vypadá sice věrohodně a má to logiku, ale neni mi jasné, jak bychom mohli Markové dokázat, e přepadla a zranila Císařovou.”

To taky nevím. Je mi jasné, e pro zadrení nemáme dostatek důkazů.”

Mechanoskopická expertíza nepřinesla výsledky, které by nám mohly pomoci. Zámek pokoje nenese stopy po násilí. Ostatně lze usuzovat na to, e Císařová la z koupelny. Na sobě měla koupací plá. To je asi důvod, proč pokoj nezamkla. Pachatel či pachatelka čekal na Císařovou v pokoji. Je vyloučeno, e by někdo vlezl do pokoje v prvním patře oknem. Na okenní římse, ani na parapetu se nenaly stopy. Zjitěné daktylky jsou vesměs dobře upotřebitelné. Ze skleniček na konferenčním stolku byly srovnáním identifikovány otisky prstů Krále, Karase, Vejrostka a Hylmara. To jsou ti kluci z techniky a bubeník, které pozvala Císařová na .láftruňk*. Její otisky zůstaly na lahvi.”

Kdyby si tak ta holka vzpomněla, co se dělo těsně před jejím zraněním. Ale toho se u asi nedočkáme,” povzdechl Pechan. Co s tím budeme dál dělat, soudruhu náčelníku?”

Ty nic. Bude dál pracovat s hospodářskou kriminálkou na případu Agentury. Nae starosti se tě dočasně netýkají.”

Pechanovo expoze ze soudní psychiatrie přimělo kapitána Černého, e druhého dne zajel na psychiatrické oddělení krajské nemocnice. Přednosta mu zjistil, e se u nich skutečně nachází v evidenci jméno, k němu Pechan dospěl.

U Markové jde o manio-depresivní psychózu,” vysvětloval. Z hlediska nebezpečnosti je horí maniacká forma. U lidí s agresivní predispozicí můe dojít k násilí. Nikoli připravovanému, pouze na základě okamitého podnětu. Je to ovem vzácný jev. Znám z literatury pár takových případů, ale sám jsem za ta léta praxe neměl monost setkat se s maniakem, který by vradil. To by vám spí mohli říct kolegové na speciálním uzavřeném oddělení psychiatrické léčebny v Praze, kde se podobnými případy zabývají. Maniacká forma se větinou projevuje přemírou

aktivity, snahou stále něco dělat. Tito lidé jsou přemrtěně veselí, rádi uívají ivota vemi monými formami. Nevázaně pijí, milují a vůbec dělají vechno, co je baví.

Depresivní forma je poměrně častějí. Vede k hlubokým depresím, které někdy vyústí a k sebevraednému jednání.

V případě, který vás zajímá, jde o formu manio-depresivní psychózy. K léčení jsme přistoupili na základě ádosti rodičů. Rovně národní výbor poadoval léčbu. Jetě jí nebylo ani patnáct roků a utíkala z domova, toulala se, navazovala styky s mui, kteří za ní v hospodě platili a potom se s ní na lavičkách v parku ,bavili*. Nae léčení mělo vcelku dobrý postup. Dokonce jsme ji poutěli domů na soboty a neděle. Rodiče se domnívali, podle svých představ, e je u vyléčená, protoe se chovala lépe ne před tím. Vzali si ji na revers domů, s tím, e se bude dále léčit ambulantně. Po několika měsících jsme se dověděli, e na ambulanci nedochází. Napsali jsme rodičům, ale ti nereagovali. Pacientka mezitím dosáhla plnoletosti, dalí stínosti na ni nechodily a tak nebylo mono nic dělat.”

Pane přednosto, dolo k případu, o něm jsem vám vyprávěl. Chybí vak důkazy, e pachatelkou byla Marková. Je mono předpokládat, e by případně mohla útok opakovat?”

Lidská psychika je sloitá. V medicíně dávat prognózu a ručit za ni není moné. Jsou případy, kdy jde na operaci člověk se aludkem. Chirurg zjistí, e má vnitřnosti prorostlé nádorovým bujením. Ze zkuenosti ví, e nyní bude průběh velmi rychlý a dá pacientovi naději na půl roku ivota. Ten pacient ije jetě dalích estnáct let. Jiný lékař vyetřuje zdravotní stav sportovce a konstatuje, e je perfektně zdráv. Za měsíc dotyčný atlet zemře na infarkt myokardu, člověk je sloitý organismus a lékařská věda dosud nedola tak daleko, aby mohla předvídat. Někdy můeme usuzovat, co můe mít vliv na zhorení zdravotního stavu, ale to není zcela spolehlivé. Abych se vrátil k vaí otázce. Vyloučit to nemohu. Dokonce se domnívám, e jestli se agresivita jednou projevila, Je moné předpokládat recidivu. Podle mých zkueností se agresivita projevuje v určitých periodách, které se stále zkracují. “

Velkou radost jste mi neudělal. Teď vím jistě, e musím

učinit opatření, aby k opakování nedolo. Jenom jetě nevím, jak to udělat.”

23

Marie Císařová přimhouřila oči oslněné prudkým poledním sluncem. Před vchodem do nemocnice zůstala stát. Velkou taku přehodila z ruky do ruky. Z osobního vozu, parkujícího na protějí straně ulice vyskočil Stanislav Hylmar s kyticí růí a spěchal k ní. Uvítala jej přátelským objetím kolem krku a polibky na obě tváře. Hylmar jí vzal taku, uchopil ji v podpaí a opatrně vedl k autu.

,,Co to dělá, Pytláku? Zachází se mnou jako s těkým marodem a mně zatím u vůbec nic není. Jenom mám pořád okno na tu dobu, co mě někdo pratil. Kam mě odveze? K Bobovi u nechci. Ani mě nepřiel do nemocnice navtívit. Ostatně nikdo z kapely za mnou nebyl. Tedy mimo tebe.”

,,To bys jim křivdila. Esenbáci nechtěli, abychom za tebou chodili, dokud tě nevyslechnou.”

Tak jak to, e ty jsi za mnou chodil?”

Jednak jsem se jim zdál neodbytný, a jednak se jim zelelo zamilovaného mladého mue.”

Zamilovaného? Do mne?”

Říkal to ten kriminalista, e vypadám zamilovaně. Je to pravda?” Hylmar uprostřed jízdy přibrzdil, udělal na Císařovou zamilovaný pohled a pravou rukou se chytil za srdce.

Neblbni, Stando! Ohrouje provoz. Proč by zrovna blbost měla být znakem zamilovanosti?”

Copak na mně není znát, jak jsem do tebe zblbnut a zamilován?”

Ne, vypadá jinak úplně zdravě. Já si snad o sobě začnu moc myslet. Kapelový donchuán a já mu mám věřit, e se zamiloval. Pokud jsem slyela, tak co koncert, to nějaká dívka. A to u nemluvím o fance Miladě. To prý je tvoje stálá láska. Která holka ti, kamaráde, uvěří, tak na to můe sakramentsky doplatit.”

Nebuď na mne zlá! Ví, e co tě znám, ádná jiná pro mě neexistuje.”

Jsi lhář! Ale hezky se to poslouchá. Jene věřit sladkým a pěkným řečičkám nelze.”

Chtěl jsem tě rovnou zavézt do svého vigvamu, ale raději té pozvu nejdříve na oběd.”

To jsem ráda. Umírám hlady. Vzhledem k tomu, e jsem dnes byla na proputění, tak jsem u nedostala snídani a poledne v tom okamení, jak říká básník. Přijde ti to pozvání draho. Asi si dám jídelní lístek odshora a dolů. V nemocnici jsem se moc nepřecpala. Dováeli nám jídlo z centrální kuchyně, take bylo větinou u jen vlané a ne moc chutné.”

Uctivě se klanějíc! číník přinesl jídelní lístky a karafu s vodou. Temné rudé růe vybalil a vloil do vody. Císařová k nim zálibně přivoněla.

Jsou překrásné. Udělal jsi mi opravdu radost. Nejen těma růema, ale vůbec, e jsi mě čekal před nemocnicí. A ty moje řeči vechny neber tak váně.”

Hylmar otevřel jídelní lístek leící před Marií.

Stáníčku, já si nechám vybrat od tebe. Určitě si pochutnám.” Hylmar nadiktoval objednávku číníkovi a jako aperitiv navrhl malou becherovku. Marie přikývla a poprosila o colu. Kdy číník odeel, poprosila Hylmara, aby se nezlobil, e ádný alkohol pít nebude, protoe by byla hned opilá.

A to nechce, viď?” zeptala se a poloila mu ruku na ústa. Kdy skončili oběd, obrátila se ke svému ctiteli:

Mám pocit, e jsem nebyla na obědě, ale na slavnostní recepci. Drela jsem týden dietu a teď najednou takový hody!”

Mery, přejdeme k vánějímu jednání. Tady jsem pro tebe něco připravil.” Otevřel příruční kabelu a vytáhl z ní tlustou obálku. Marie ji zvědavě otevřela a vyndala obsah. Tváře jí začaly rudnout a oči zářit.

Ty jsi kouzelník. Jak se ti tohle mohlo podařit?” Znovu četla nájemní smlouvu a prohlíela klíče od pokoje v ubytovně hotelového typu. Co tě to stálo? Přece nechce říct, e to bylo zadarmo?”

O to přece vůbec nejde. Jsem rád, e jsem tě mohl potěit. Původně jsem si myslel, e ti nabídnu bydlení u mě, ale pak mi dolo, e by sis to třeba vysvětlovala jinak ne jak si to představuju já a tak jsem rozjel akci na

hotelovou ubytovnu. Dokonce jsem faloval na ádosti i tvůj podpis. Aby mi dali klíče, musel jsem se taky podepsat tvým jménem. Té vedoucí ubytovny jsem dokonce nakecal, e se budeme brát. Jinak by mi klíče nedala.1*

,,Stáníčku, tolik jsem touila po vlastním bydlení. A teď, kdy jsi mi můj sen splnil, jsem na rozpacích. Mám na kníce pár tisíc. Kdy ti hned vrátím, co to stálo, nezbyde mi nic a jetě budu mít stále pocit, e ti něco dluím.**

,,Nech toho. Mám peněz dost. A bude mít, tak mi to vrátí. A neraduj se předem. Ten pokoj je i se zařízením v paneláku, kde je slyet vechno přes tři stěny. Bude mít potíe se cvičením zpěvu. O hře na piáno ani nemluvím.**

Prosím tě, kde bych vzala piáno? Na to nebudu mít jetě hodně dlouho.**

To by nemusel být takový problém. Mám doma pianino. Překáí mi., tak ti ho věnuji. Bude se muset nechat naladit, ale jinak je to docela dobrý nástroj. Je od subkontra A do čtyřčárkovaného a. Dám ti klíč od mého bytu a můe tam chodit kdykoliv cvičit.”

Stando, u se mi to přestává líbit. Chová se, jako by sis mě chtěl koupit.”

Ty jsi ale naivní! Jetě, e se můe vymluvit, e jsi po úrazu a e to přejde. Mám tě rád a jsem astný, e ti můu udělat radost. Teď zapomeň na vechno zlý a začni se připravovat na zkouení s kapelou, čeká nás čtrnáctidenní ňůra po jiní Moravě. Take tě odvezu nejdřív do tvýho novýho doupěte a pak ti pomůu s přestěhováním.”

Tak zlý s tím stěhováním to nebude. Mám jeden kufr.”

Hylmar na sídliti poněkud zabloudil. Nemohl stále najít hotelový dům, ačkoliv v něm u dvakrát byl. Teprve po několika objíďkách si uvědomil, e vchody jsou z obou stran domovních bloků stejné, jenome na jedné straně jsou označeny čísly, zatímco na straně, kolem ní jezdil, ádná čísla nebyla. Marie se smála, byla to jízda dobré pohody. Konečně zastavili u správného domu. Vyjeli do čtvrtého patra a Marie si podle čísla odemkla pokoj hned proti výtahu. Na dveřích byla v kovovém rámečku cedulka s jejím jménem. Hylmar ji vzal do náruče a vnesl přes práh. Bránila se mu. Usedli do vkusných křesílek, je patřily k vybavení interiéru.

Tak se nosí manelky do společného bytu po svatbě. Stáníčku, nikdy ti nezapomenu, co pro mne dělá, ale prosím tě, nepočítej s tím, e se chci vdávat. Mám tě ráda. Svým způsobem. Dokonce víc, ne jsem kdy koho milovala. Ale zatím nehodlám měnit svobodný stav. Řeknu ti to na rovinu. Sex mě baví, jen kdy mám zrovna chu. S tím nebude ádný muský spokojen. Přetvařovat se nehodlám a trpět to jenom pro udrení rodiny taky ne. Za čas bys mi chodil za jinou nebo mě terorizoval. Mám tě svým způsobem ráda a můeme se spolu přátelit jak dlouho tě to bude bavit, ale vdávat v ádném případě. Chci se věnovat zpívání.”

,,Co to je v rohu v tý bedně?”

Dárek ode mne. Pro začínající zpěvačku.”

Japonská hifi vě,” vydechla překvapením Marie, kdy otevřela víko. Člověče, ty ses snad zbláznil, nebo se zblázním já. Z tebe. Musím se típat, jestli se mi to vechno jenom nezdá. Nikdy jsem nahlas nevyslovila, e bych si to přála a najednou to mám! Od tebe!” Objala Hylmara a začala ho líbat.

Počkej, a co bude mít ty?”

Mám novou nahrávací aparaturu Grundig. Tuhle ode mne chtěl koupit Jana, ale není nová. Co kdyby se na ní něco porouchalo? Ječel by, e jsem ho chtěl okrást a podstrčil mu ojetý krám. Kdy se ti vě náhodou pokazí, tak mi to řekne, já ji nechám opravit a bude vecko bez problémů. Taky nevím, za kolik bych mu ji prodal. Levně by se mi nechtělo, protoe Jana má peněz dost. Nakonec jsem se rozhodl potěit začínající zpěvačku.”

Tedy písnička na téma-jak chudá holka ke těstí přila!”

Něco na ten způsob. Teď pojedeme pro tvoje věci k Sahulovi. A se tady zabydlí, musí začít dělat, protoe má dokonce zkouku v rozhlase.”

Jakou zkouku?”

Přece ví, e skládám pro taneční orchestry. Sloil jsem dvě skladby pro tvůj hlasový rozsah a vyjednal v rozhlase, e to s tebou zkusí. Kdy to vyjde, svěří ti provedení těch mých dvou kousků. Slíbili mi to. Jestli chce, tak ti je jetě dnes přehraju.”

Pozdě večer dorazili do Hylmarova bytu.

U jsi, Mery, asi dost utahaná. Dá si kapanou kávu?”

Taky, ale hlavně chci slyet, co jsi pro mě sloil. Ráda bych se taky osprchovala.”

Kdy vyla z koupelny v Hylmarově koupacím froté pláti, stála kouřící káva na stolku.

Co kdy se nebude dirigentovi líbit můj hlas?”

Neboj se! U ho znám dost dlouho, abych dokázal posoudit, co se mu líbí. Taky u mě s pár písničkama vyhnal. Teda dřív. Teď u sám odhadnu, co můu nabídnout orchestru v rozhlase a co raději hodit do koe. Ostatně, dirigent Mikolá u tě slyel zpívat.”

Kde mě mohl dirigent rozhlasového orchestru slyet?” zeptala se nedůvěřivě.

Pustil jsem mu pásek s tvým hlasem.”

Co zpívám s Explozí? No těbůh!”

Naopak, líbila ses mu. A to teprve a tě uvidí ivou!”

Neměl jsi mi to říkat. Mám teď strach. Mohla bych si ty písničky zazpívat?”

Podal jí texty s notovým záznamem. Začala si pobrukovat melodií. Na kávu zcela zapomněla. Hylmar se posadil ke klavíru a začal hrát. Kadou z obou skladeb přehrál několikrát. Některé části opakoval.

Tak a teď té odvezu do hajan.”

Kdepak, vůbec se mi nechce spát. Stejně bych neusnula. Takovej bezva, prima den! Třeba tě potěí, e se mi nechce spát,” otřela se mu o obličej rozputěnými vlasy. Přitom se jí sesmekl koupací plá.

Stáníčku, moc se ti omlouvám. Prosím, promiň,” pohladila ho po vlasech, kdy vstávali z válendy.

Mery, co to říká ..

Ví, bude si myslet, e ..

Nic si nebudu myslet. Jsi prostě báječné děvče.”

Zatočila se mi ze veho hlava. A určitě budu mít v tom rádiu trému.”

Horí by bylo, kdybys tam la příli sebejistá. Přiměřená tréma je zdravá. Já ti věřím. Dirigent Mikolá tvrdí, e jedna z těch mých skladeb, zrovna ta, co se i tobě líbila, vypadá na hit. Jestli má pravdu, můe se chytit, udělat si jméno a časem skončit s Explozí.”

Tobě by nevadilo, kdybych se s Explozí rozela?”

Já v ní taky nemíním zůstat věčně.”

Chápej, Stando, mě by teď zpívání na volný noze neuivilo.”

Jistě. Jenom musí dávat pozor, aby se ti moc brzy ta tvoje hlavička nezatočila. Zatím tě to hlavní teprve čeká. Já to znám. Kdy mi nahrávali v rozhlase první skladbu, chodil jsem na vecky orchestrální zkouky. Dirigent i kapela se tomu jen usmívali. Sotva skončila nahrávka, přehrál jsem si nazpívanou skladbu na pásek a doma ji poutěl pořád dokola. Taky se mi z toho zatočila hlava.”

Ty mi musí zkazit kadou radost.”

Vůbec ne. Ale nepropadej, má milá, předčasným iluzím. Snadné to nebude. Ví, kolik zpěváků a zpěvaček se objevilo v rozhlasu nebo v televizi? Zazářili s jednou písničkou a víc o nich nikdo neslyel. Zazpívat jednu skladbu s rozhlasovým orchestrem nemusí jetě nic znamenat.”

Tak naivní zas nejsem, Stando.”

Děvče moje, tím, e natočí skladbu s rozhlasovým orchestrem, se z ní jetě hit nestane. Můe leet v rozhlasovém archívu nebo se jednou odvysílá v nějakou nezajímavou dobu a konec. Aby se stala hitem, musí se často vysílat. O tom, jak často se bude vysílat, nerozhoduje autor ani dirigent, ale hudební redaktor. Jak vidí, k tomu hitu máme jetě daleko. Nesmí pospíchat. Na první pokus zazářit je dost nebezpečný. Kdy při dalích skladbách nebude stejně dobrá, můe shořet a u tě nikdo k natáčení nepustí.”

Co mám udělat pro to, aby se nám to povedlo?”

Obě skladby dobře nazpívat. Musí ovem mít někoho, kdo ti bude pomáhat. Nechej to na mně! Vechno je zařízený. Kdy se ti to povede, a já věřím, e ano, vyjdou obě písničky na singlu. Gramofonové závody převezmou rozhlasovou nahrávku, a jim zavolám, e je vechno v pořádku.”

Za to, e s tebou budu chodit?”

Teď mluví hloupě. Mám tě rád, ale nemohl jsem přece vědět, jestli se mnou bude chodit nebo ne. A přesto jsem u leccos zařídil. Jestli chce, tak to ber tak, e má dobrý hlas a já se jej snaím vyuít, aby se moje písničky hrály.”

O dva dny později přivezl Hylmar Marii Císařovou před desátou hodinou k budově krajského rozhlasu. Zaparkoval auto před nedalekým bistrem.

Je to druhý patro, studio dvě, dirigent Mikolá.”

Ty se mnou opravdu nepůjde? Mám hroznou trému. Prosím tě, pojď se mnou!

Teď u musí sama, Mery. Drím ti palce. Dirigent je fajn chlap a ví, co je tréma. Nemusí se ničeho bát. Já na tebe tady počkám!”

Lehce ji políbil na tvář a zamával na pozdrav.

Pak se posadil do bistra u okna, aby viděl ven a objednal si kávu a coca colu.

Zdálo se mu, e čas zůstal stát. Kdy uběhla více ne hodina, vyla Marie z rozhlasové budovy. Doprovázel ji dirigent. Jednou rukou ji podpíral kolem ramen a druhou drel za ruku. Oba se rozhlíeli. Hylmar vyběhl z bistra.

Kdy se k nim přiblíil na několik kroků, viděl, e je Marie v obličeji bledá.

Byla výborná,” zvolal na něj Mikolá. Přítí týden v úterý jetě jedna zkouka a ve středu to nahrajeme, můe se přijít podívat! Teď se o slečnu postarej, nebo radostí omdlí.”

Poděkovali mu, Císařová se s dirigentem rozloučila a zavěsila se do Hylmara.

Kdy usedli do auta, chytila se za hlavu.

Mery, prosím tě, vzpamatuj se! Vdy jsi vyhrála,” hladil ji po vlasech.

Stando … já … musí se mnou zajet na Bezpečnost!”

24

Výslech doktora Goliáe byl předem připraven do nejmeních podrobností. Pracovníci Bezpečnosti vzali v úvahu vechny okolnosti, které by mohly nastat. Právnické vzdělání Goliáe nebylo mono podcenit. Určitě bude dělat vechno pro to, aby se mu nedalo nic dokázat.

Na předkládané dokumenty doznával pouze poruení povinností odpovědného hospodářského pracovníka kontrolovat práci svých podřízených. Přiznat, e se sám něčeho dopustil, odmítal. Větina předkládaných dokumentů, obsahujících nesrovnalosti, nebyla psána na stroji, který má Goliá ve své kanceláři a nezjistily se na nich ani otisky jeho prstů.

Souběně s Goliáem vyslýchali Beran a Pechan i dalí zaměstnankyně Agentury. Větí část písemností, které nasvědčovaly o finančních malverzacích, byla psána na stroji organizační referentky Mrázové. Po přísluném poučení prohlásila, e bude vypovídat pravdu. Potom líčila, jak jí do kanceláře chodil Goliá a diktoval různé doklady a zápisy. Podílela se na machinacích, protoe se domnívala, e ji Goliá bude krýt. Ostatně ani několik hudebních skupin, u nich bylo zjitěno nesprávné účtování za vystupování, by se nemohlo nezákonně obohacovat bez vědomí a souhlasu organizační referentky. Zástupci skupin jí za to dávali .pozornosti’ v podobě pěti i více set korun měsíčně. Z těchto úplatků odváděla Mrázová část doktoru Goliáovi.

Případ se rozrůstal a bylo potřeba vyslechnout řadu dalích osob, které se na obohacování podílely a poskytovaly Mrázové úplatky. Goliá tvrdoíjně zapíral. Obvinil Mrázovou ze li a ze zaujatosti.

Mnohem jednodueji vak bylo mono vyvrátit předchozí Goliáovo přiznání k tomu, e se pokusil opít a zabít řidiče Zbyňka Fantu. Květa Mrázová ve své svědecké výpovědi uvedla, e byl Goliá ve značně podroueném stavu. Po příjezdu na chatu mu u cestou z auta museli pomáhat, aby vůbec doel. Nevěrohodný se ukázal i Goliáův popis místa dopravní nehody. Ostatně by se odtud v stavu, v jakém byl, nemohl dostat pěky zpět na chatu.

,,Co k tomu řeknete, pane Goliái?” poloil otázku kapitán Černý.

,,Kdy jsme přijeli z Kovářova, sedli jsme si jetě chvilku u mne na chatě a Fanta s námi vypil několik skleniček vodky. Vůbec jsme netuili, e Fanta sedne do auta a někam pojede, el jsem si lehnout. O Fantově odjezdu jsem se dověděl a ráno od přísluníků, kteří mi oznámili, e havaroval.”

Pil pan Fanta nějaký alkohol v Kovářově?”

Pokud vím, tak nepil. Jinak bych přece nemohl souhlasit s tím, e se pojede ke mně na chatu.”

Měl jste v Kovářově přehled o tom, co pan Fanta dělá?”

Úplný přehled jsem neměl, ale vímal jsem si, e Fanta pije coca colu. ádný alkohol jsem ho poívat neviděl.”

Pane Goliái, nemluvíte pravdu. Pan Fanta pil v Kovářově koňak. Ostatně svědci tvrdí, e jste si s ním dokonce několikrát připíjel. Fanta ovem počítal s tím, e zůstane spát v hotelu v Kovářově, jak jste byli předem domluveni. Proč jste se rozhodl, e pojedete na chatu?”

Nic jsem nerozhodl. Fanta s Nykodémovou a Mrázovou mi řekli, e pojedeme na moji chatu a tak jsme jeli. Řidičem byl přece Fanta a ne já. Musel vědět, jestli můe za volant. Kdy pil, měl mi to říct a nikam by se nejelo. Nemohl jsem vědět, jestli je střízlivý nebo ne. Kategoricky odmítám, e bych mu nařizoval, aby s autem jezdil.”

Tak nám aspoň povězte, proč jste el v noci před odjezdem z hotelu na pokoj slečny Císařové.”

Vůbec jsem tam nebyl.”

Nechcete nám konečně říci pravdu? Jste přece právník  a víte, e přiznání je polehčující okolnost.”

O tom mě nemusíte poučovat,” uklíbl se náměstek. Já si naopak vás dovoluji upozornit, e mi kladete sugestivní otázku, co je nepřípustné. Na ádném pokoji té zpěvačky jsem nebyl.”

Kapitán Černý otevřel dveře. Do místnosti vstoupila Marie Císařová.

Opakujte to svědkyni a pokozené do očí!” vyzval vyslýchaného.

Goliá mlčky zíral a ruce se mu začaly chvět.

Kriminalisté u znali protokolární výpověď Marie Císařové, kterou k nim přila učinit na vlastní ádost. Prudké nervové vzruení, je proila po úspěné zkouce před rozhlasovým orchestrem způsobilo, e jí pamě náhle vybavila časový úsek, a dosud zasutý v hlubokém podvědomí.

Goliá stále mlčel. Od členů Exploze přece slyel, e Mery si na nic nepamatuje.

Tísnivé ticho přeruila Císařová: Kdy jsem se vrátila z koupelny a vstoupila do pokoje, straně jsem se lekla. Stál jste tam vy, opřel jste se o dveře a otočil klíčem, který jsem nechala zevnitř, ne jsem odela do koupelny. Ne jsem se stačila vzpamatovat, doslova jste se na mě vrhl,

začal mě líbat a tlačit směrem k posteli. Pokouela jsem se bránit, ví silou jsem vás odstrčila, narazil jste přitom na skříň a já jsem padla na podlahu. Pak jsem ztratila vědomí.”

Ta váza na vás spadla ze skříně,” vykřikl Goliá. Spadla, já jsem vás přece nechtěl..

Proč jste okamitě nepomohl pokozené, kdy jste viděl, co jste zavinil? Přece jste viděl, e jí váza rozbila hlavu?” otázal se mrazivým tónem Pechan.

Já… já nevím, co se se mnou dělo. Pánové, jednal jsem pod vlivem alkoholu …”

Pane Goliái, jednání pod vlivem alkoholu u dávno není polehčující okolnost. To přece jako právník víte. Proč jste přiel za svědkyní v noci na pokoj?”

Nebudu o tom vypovídat. Nic mi nemůete dokázat. Neměl jsem důvod Císařové ublíit!”

Goliá začal sípat a lapat po dechu. Zbrunátněl v obličeji a náhle začal vzlykat. Zbabělec, jak správně říkal Beran, pomyslel si Pechan. Černý nabídl Goliáovi, aby se opláchl studenou vodou, ne bude odveden do cely předběného zadrení.

Konec