Abbi Glines

Vincent Boys 2. Vincent Brothers

Lana žila svůj život ve stínu své sestřenky. Ashton měla vždycky perfektní výsledky ve škole, plno přátel a vzhled modelky. A taky měla Sawyera Vincenta, jediného kluka, jakého kdy Lana chtěla. Ale teď je vše jinak. Teď má Lana šanci Sawyera přimět, aby ji konečně viděl, a hodlá ji využít. Jen kdyby se mu podařilo dostat se přes rozchod s Ashton, protože Lana už má plné zuby toho, být pro někoho až druhou v pořadí.

Sawyerovo srdce je zlomené. Ztratil svou přítelkyni a nejlepší kamarádku díky svému nejlepšímu kamarádovi. A pak do města přijede Lana. Sestřenice Ashton byla

vždycky sladká a přátelská, a najednou vypadá naprosto úžasně. Sawyer neví, jestli Lana dokáže vyléčit jeho srdce, ale možná že Ashton začne žárlit, když s ní bude trávit víc času.

Zpočátku obyčejné flirtování přejde do hry na svádění. Možná Sawyera i Lanu motivuje něco jiného, ale jejich jiskřící interakce je dovede někam dál …

Prolog

Ashton se vyšplhala na naší větev a posadila se. Kdysi potřebovala, abych jí vysadil.

Teď už mě nepotřebovala k ničemu. Přišel jsem o ní v tolika směrech. Už jsem předtím slyšel termín zlomené srdce, ale nikdy jsem mu doopravdy neporozuměl. Až do teď. Sedět tu, dívat se na ní, můj hrudník doslova bolel. Stalo se velmi obtížné zhluboka se nadechnout ode dne kdy jsem vyšel z kostela a viděl jí s Beauem. Poznal jsem to. Chtěl jsem, aby mi všechno řekla, dokázala mi, že se mýlím. Ale přesto jsem to hluboko uvnitř věděl. Ashton už nebyla moje.

“Působivé. V tvým podání to vypadalo jednoduše,” řekl jsem dost nahlas, aby mě slyšela. Napsala mi a říkala, že je tady. Přišel jsem sem přemýšlet už před hodinami.

Tady to všechno začalo. Hodilo se, aby to tady taky skončilo. Ashtonin výraz byl trochu zmatený. Miloval jsem tenhle pohled. Byl rozkošný.

“Už jsem tady byl, když jsi mi poslala zprávu,” vysvětlil jsem a ona se trochu pousmála.

“Ach,” odpověděla.

“Takže čemu vděčím za tuhle návštěvu?” Už jsem měl jistou představu o tom proč tu byla. Jen jsem chtěl, aby to řekla nahlas. Bylo na čase jednou pro vždy pročistit vzduch. Vstal jsem a přešel jsem k místu kde vylezla na větev, ale napřed jsem si všiml publika stojícího ve stínu. Napadlo mě, že mě sem Beau taky přijde hledat.

Nebo možná sledoval jí.

“Chtěla jsem tě zkontrolovat. Beau říkal, že máš otřes mozku.”

Nemohl jsem zadržet smích. Určitě jsem měl otřes mozku. Odhodil jsem kámen co jsem měl v ruce do vody. “Řekl ti, že mám otřes mozku?”

“Ano,” v hlase měla silnou stopu viny. Musel jsem přiznat, že mám rozbitou hlavu.

Ačkoli to nebyla její vina.

“Zasloužil jsem si to. Celý týden jsem se k tobě choval na hovno.” Hruď mě ještě víc rozbolela. Dívat se jak jí všichni tak krutě ubližují, zatímco jsem seděl a nic neudělal mě celou dobu pronásledovalo.

“Hm,” zdála se nejistá co dalšího říct. Tenhle týden jsem jí zradil. Zradil jsem sebe.

Kluka, kterým jsem byl, způsob jakým jsem reagoval, to jsem nebyl já.

“Neměl jsem je nechat dělat ti všechny ty věci. Upřímně, Beauův výprask byl úleva.

Sám sebe jsem ubíjel. Bylo uvolňující, když mě někdo opravdu fyzicky zmlátil.”

“Cože?”

Byla překvapená, že jsem se cítil špatně za to, co jsem je nechal jí provádět.

Sakra, kdyby to jen nezhoršovalo situaci. Dýchání se stalo ještě obtížnější.

“Ash, tři roky jsi byla moje holka. Ale ještě předtím jsme byli přátelé. Nejlepší přátelé. Nikdy jsem se k tobě neměl chovat tak jak jsem se choval. Bylo to špatný.

Vzala si na sebe vinu za něco co nebyla jen tvoje chyba. Byla Beauova a byla moje.”

“Tvoje? Jak?”

“Věděl jsem, že tě Beau miluje. Viděl jsem způsob jak se na tebe díval. Taky jsem věděl, že ho miluješ víc než kdy budeš mě. Vy dva jste měli tajné pouto a já nebyl jeho součástí. Žárlil jsem. Beau byl můj bratranec a tys byla nejhezčí holka jakou jsem kdy viděl. Chtěl jsem tě pro sebe. A tak jsem se tě zeptal. Nikdy jsem nešel napřed za Beauem. Nikdy jsem se ho nezeptal jak se ohledně toho cítí. Souhlasila si a jako kouzlem se zlomilo i vaše pouto. Už jste se spolu nebavili. Už nebyli žádné noční rozhovory na střeše, žádné další tahání z průšvihů. Beau byl můj kamarád a ty jsi byla moje holka. Bylo to jako by váš vztah nikdy neexistoval. Byl jsem sobecký a ignoroval jsem vinu dokud nezmizela. Jen ve chvílích kdy jsem ho viděl tě sledovat s tím bolestním, výrazem potřeby mě v břiše bodla vina. Byla smíšená se strachem.

Strachem, že prokoukneš co jsem udělal a půjdeš za ním. Strachem, že tě ztratím.”

Poprvé jsem řekl pravdu. Roky jsem jí držel uvnitř. Dokonce jsem jí odstrkoval pryč, když mě trápilo svědomí. Sledoval jsem Ash změnit osobnost a nikdy jsem neřekl ani slovo, abych jí zastavil. To všechno. Tohle vše byla moje chyba.

Ashtonina ruka si mi lehce hrála s vlasy a já chtěl zavřít oči a povzdychnout při tom malém, nevinném doteku. Bude láska k ní vždycky taková? Strávím zbytek svého života placeným na svůj hřích tím, že budu žít s neustálou bolestí v hrudi?

“Taky jsme tě milovala. Chtěla jsem být pro tebe dost dobrá. Chtěla jsem být hodná holka, kterou sis zasloužil.”

Slyšet jí říkat jak pro mě chtěla být dost dobrá mi znovu připomnělo, proč nám to nevyšlo. Ona byla dokonalá od prvního dne kdy jsem jí poznal, ale nechal jsem jí věřit, že čekám víc.

“Ash, ty jsi byla dokonalá přesně taková jaká si byla. Já byl ten kdo tě nechal se změnit. Ta změna se mi líbila. Byl to jeden z mnoha důvodů proč jsem se bál, že tě ztratím. Hluboko uvnitř jsem věděl, že ten svobodný duch, kterého jsi v sobě udusila bude bojovat, aby byl propuštěn. Stalo se. A skutečnost, že se to stalo s Beauem mě v nejmenším nepřekvapila.”

“Mrzí mě to Sawyere. Nikdy jsem neměla v úmyslu ti ublížit. Udělala jsem ve věcech pěkný zmatek. Nebudeš muset sledovat mě a Beaua pohromadě. Vystoupím vám

oběma ze života. Můžete mít zpátky co jste ztratili.”

Když Beau při jejích slovech nevyběhl z lesa a neklel u toho jako námořník, věděl jsem, že je příliš daleko aby nás slyšel. Natáhl jsem se a vzal Ash za ruku. Byl jsem jediný kdo jí mohl přesvědčit, že tohle dělat nemusí. Bylo na čase nechat ji jít.

“Nedělej to, Ash. On tě potřebuje.”

Zavrtěla hlavou a smutně se usmála. “Ne, on to taky chce. Dneska mě vzal sotva na vědomí. Mluvil se mnou jen tehdy, když dával lekci ostatním, aby mě nechali na pokoji.”

Ona opravdu neměla vůbec tušení. . “Nevydrží mu to dlouho. Nikdy nebyl schopný tě ignorovat. Dokonce ani tehdy, když věděl, že ho sleduju. Právě teď se vyrovnává s tolika věcma. A vyrovnává se s nimi sám. Neodstrkuj ho.”

Seskočila z větve, postavila se na špičky a objala mě kolem krku, věděl jsem, že je to naposledy. “Děkuju. Tvůj souhlas pro mě znamená všechno. Ale právě teď potřebuje tebe. Jsi jeho bratr. Já bych pro vás dva byla jen překážka.”

Bolest teď byla téměř nesnesitelná. Natáhl jsem ruku a hrál si s pramenem jejích vlasů. Byl jsem fascinovaný tou perfektní zlatou barvou od pěti let. Vždycky mi připomínala pohádkovou princeznu, dokonce i když dělala rybářskou návnadu z kuřecích jater. Ztratil jsem svojí princeznu, ale vzpomínky na ní stály za všechnu ostrou bolest v srdci.

“I když jsem se mýlil, že jsem si tě vzal aniž bych pomyslel na Beauovi city, nemůžu se donutit toho litovat. Prožil jsem s tebou tři úžasný roky, Ash.”

To bylo moje sbohem. Beau čekal až odejdu. Teď nastal jeho čas. Ten svůj už jsem si královsky natáhl. Pustil jsem její vlasy. Ustoupil jsem zpátky a odešel do lesa, směrem ke svému bratrovi.

1. Kapitola

SAWYER

O šest měsíců později …

Znal jsem lepší místa kam jít než sem, ale nemohl jsem se vyhýbat mejdanům na poli věčně. Bylo na čase začít se chovat jakoby mě Beau a Ash pohromadě netrápili.

“Tady, kámo,” Ethan mi strčil do ruky červený kelímek plný piva. Zamračeně jsem se mu ho snažil vrátit. “Pij. Potřebuješ to. Sakra, já to potřebuju jen se na váš tři dívam.”

Byl jsem vděčný, že mluví dostatečně potichu, aby ho nemohl slyšet nikdo jiný. Cítil jsem jak na mě všichni pokradmu koukají. Čekali až uvidí mojí reakci. Už to bylo šest měsíců co jsem kvůli svému bratrovi přišel o Ash. Bylo teď jednodušší vidět je pohromadě, ale normálně jsem si udržoval odstup. Tohle bylo poprvé co jsem měl být svědkem Ashton stulené mezi Beauovými stehny a můj nadržený, pitomý bratr jí líbal krk, ruku, hlavu a všechno ostatní co se dostalo do blízkosti jeho rtů, zatímco ona si s někým povídala.

Ethan měl pravdu; potřebuju se napít. Přiložil jsem si kelímek ke rtů, zaklonil hlavu a dal si velmi dlouhý doušek. Všechno co mě mohlo rozptýlit od muchlovačky přede mnou bylo dobrý.

“Pořád nemůžu uvěřit, že vy dva nejdete na stejnou vysokou. Vždycky jsem čekal, že se přihlásíte spolu.” Toby Horn zněl téměř sklesle, že jsem se přihlásil na Floridskou univerzitu místo na Alabamskou jak ode mě všichni čekali. Beau a já jsme měli v plánu hrát za Crimson Tide od pěti let. Ale pak mi Florida nabídla plné stipendium a já to vzal. Potřeboval jsem odstup. Ashton mířila na Alabamskou s Beauem a já to prostě nemohl ustát.

“Florida mu dala sladkou nabídku. Nemůžeš mu vyčítat, že přijal,” vysvětlil Beau.

On to chápal. Nikdy to nezmínil, ale věděl proč jsem přijal Floridskou. Beau byl hodně dlouho opatrný v tom nestrkat mi jeho vztah s Ashton pod nos, ale od maturity to hodil za hlavu. Pokaždé když jsem je později viděl byla zabalená v jeho náručí a on se na ní díval tím směšně zbožným pohledem, který měl vždycky vyhrazený jen pro ní.

“Alabama by neustála dva Vincentovi kluky. Potřeboval jsem to rozdělit,” odpověděl jsem s pohledem zaměřeným na Tobyho než jsem si dal další lok piva.

“Ale bude divný nemít tě tu kolem.” Sakra. Proč musela něco říkat? Nemohla tam prostě jen tiše sedět a nechávat se od Beaua osahávat? Slyšet Ashtonin hlas dělalo nemožný nezvednou oči a setkat se s jejím pohledem.

Její smutně svěšené rty způsobily, že se mi v hrudi ozvala známá bolest. Tohle mi dokázala udělat jen Ashton. “Přežiješ to. Krom toho, vy dva sotva vyjdete na vzduch, aby jste si všimli něčeho okolo.” Právě jsem zněl jako debil. Ashtonino trhnutí nad mým komentářem bylo jen další rána proti mně.

“Opatrně, Sawyere.” Hrozba v Beauově hlase byla nezaměnitelná.

Zavládlo ticho. Pozornost všech byla zaměřená na nás dva. Hněv poblikávající v Beauově pohledu mě jen ještě víc vytáčel. Jaký on má právo být naštvanej? Měl svojí holku.

“Proč se neuklidníš? Jen jsem odpovídal na její komentář. Teď už s ní nemůžu ani mluvit?”

Beau chytil Ashton v pase a posunul jí pryč, když vstával. “Máš problém, Sawyere?”

Ashton se vyškrábala na nohy, objala Beaua kolem krku a začala ho prosit, aby mě ignoroval. Říkala, jak jsem nic z toho co jsem řekl nemyslel vážně, i když jsme oba věděli, že jo. Beau ze mě nespustil pohled, když si sáhl za krk a uvolnil se z Ashtonina sevření.

Postavil jsem kelímek na korbu náklaďáku a udělal krok k němu. Tohle byl boj, který jsem potřeboval. Zadržovat agresi bylo občas tak zatraceně těžký. Ashton se to ale zřejmě nelíbilo. Popadla Beaua za ramena, vyskočila a omotala mu nohy pevně kolem pasu. Pokud by mě pohled na to jak je kolem něj omotaná tolik nesral, zasmál bych se jejímu odhodlání zabránit naší rvačce. Zabývala se námi od dětství a přesně věděla jak nás zadržet před pěstma. Vrhnout se mezi nás do bojové linii byl jediný způsob. Beauovi v očích zazářilo pobavení, když se jeho vzteklý úšklebek proměnil v radostný úsměv a přesunul pohled ze mě na Ashton. “Co to děláš, miláčku?” zeptal se pomalým, ospalým tónem, který jsem nenáviděl. Používal ho na holky už od puberty.

“To je způsob jak ho rozptýlit, Ash,” zavolala se Kayla Jenkins z Tobyho klína.

Ozvalo se víc hvízdání a pískání. Beau se teď na ní usmíval jakoby byla

nejúchvatnější člověk na světě. To už na mě bylo moc. Musel jsem odtud vypadnout.

“Jdem se někam najíst, umíram hlady,” navrhl Ethan a Jake North souhlasil.

“Řídíš,” zavolal Ethan a zapadl na sedadlo spolujezdce mýho náklaďáku. Aniž bych se ohlédl na Beaua a Ashton jsem obešel auto a nasedl. Jestli jí odnesl do svýho auta, ztratil bych se. Odchod byl nejlepší nápad.

LANA

Jewel nevkusně flirtovala s barmanem. Znala jsem její hru a vsadila bych se, že on taky. Oslňování výstřihem a házení řasami, zatímco se chichotá nebyl nejoriginálnější nápad. Proč prostě nemůže být spokojená se svojí limonádnou, když jsme čekaly až se uvolní stůl. Po desetihodinové cestě z Alpharetty v Georgii do jižní Alabamy jsem dosáhla svojí hranice dobře stráveného času se svojí kamarádkou z dětství a sousedkou. Jewel a já jsme vyrostly a staly se z nás dva naprosto rozdílní lidé, ale naše pouto z dětství nám vydrželo. Nicméně s Jewel bylo k vydržení jen v malých dávkách.

“Pojď Lano, oslň ho pohledem na tyhle nádherný prsa, o který jsi se konečně rozhodla podělit se světem,” zašeptala mi Jewel, ale pohledem zůstávala u mladého kluka, který připravoval drinky pro jiného zákazníka. Zavrtěla jsem hlavou nad její směšnou žádostí, zvedla svojí limonádu a napila se. Já byla se svým pitím spokojená.

Pokud ze sebe chce dělat blázna v naději že dostane míchaný drink, pak fajn, ale já se připojit nehodlám. Poslední co jsem potřebovala bylo nechat se nachytat s

alkoholickým nápojem jen třicet minut cesty od tetina a strýčkova domu. Můj strejda byl baptistický kazatel a kdyby zjistil, že jsem pila alkohol, ani náhodou by mě nenechal zůstat přes léto u nich doma.

“Ty jsi takový pártykaz, Lano,” zakňučela Jewel a dívala se na moje pití jako by bylo urážlivé.

Opravdu mi bylo jedno jestli je v tuhle chvíli naštvaná. Jen jsem si chtěla dát nějakou večeři a pak jet k tetě a strejdovi. Pohled na koncová světla Jewelina auta bude vítaná událost.

“Já tě nechápu, Lano. Jdeš, celá se vyfintíš a nakonec se rozhodneš chovat jako tvoje máma…dobře, možná ne jako tvoje máma protože bůh ví, že ona není atraktivní…

Ukazuješ co ti bylo šťastně dáno a na co? Na nic! To je to! Koupila sis nový, sexy roztomilý šatník a konečně si nechala udělat účes co se ti hodí k vlasům, ale nikdy neflirtuješ. Je to jako bys to dělala jen sama pro sebe a to je hloupý. Kluci si tě teď všímají Lano. Otáčejí se za tebou a ty je prostě ignoruješ.”

Tohle byla její obehraná triáda. Dohánělo jí k šílenství, že se nevrhám na každého kluka, který se podívá mým směrem. Nechtěla jsem jí říkat důvod proč to tak je.

Tenhle druh informace byl u Jewel nebezpečný. Našla by způsob jak všechno zničit.

Neudělala by to schválně samozřejmě, ale zkazila by to. Její hlasitá pusa vždycky znamenala problémy.

“Říkala jsem ti, že teď prostě jen nemám zájem randit. Právě jsme odmaturovaly.

Chci se v létě připravovat na univerzitu, užít si, že jsem daleko od svojí bláznivý matky a prostě…relaxovat.”

Jewel si povzdychla, sklonila hlavu a ukusovala brčko, zatímco zaměřovala pohled na chudáka barmana, který už byl připravený na to, aby jsme byly konečně usazené ke stolu.

“Pořád můžeš jet se mnou, víš. Přeskočit život u kazatele a pařit se mnou celý léto na pláži. Corey by byla nadšená, kdyby ses k nám připojila. Byt jejího nevlastního otce má tři ložnice a vražedný výhled na oceán.”

Léto strávené s opilou Jewel a přáteli nebylo vůbec lákavé. Měla jsem svoje plány a do teď všechno pobíhala hladce. Ale nemohla jsem si pomoct, ohledně dalšího kroku jsem byla nervózní. Byl nejdůležitější.

Ztmavit si moje přirozeně rudé vlasy do odstínu tmavé mědi a atraktivně je

vystylizovat místo stahování co culíku nebo copu byl krok číslo jedna. Tmavší rudá barva dělala mou bledou pleť téměř delikátní. Další na řadě byla očista šatníku.

Sbalila jsem každý jeden kus oblečení, který jsem vlastnila a odnesla je do místní armády spásy. Máma byla zděšená, ale pak uviděla styl oblečení, kterým jsem se rozhodla nahradit ten starý a byla velmi nápomocná. Na rozdíl od většiny matek mě ta moje chtěla vidět v šortkách, které ukazovaly skoro všechno a těsných topech, zvýrazňujících moje céčka. Jewel mě chtěla naučit jak si aplikovat makeup, ale laskavě jsem odmítla a šla jsem do sálónu u Macy a nechala se od nich učit a pak si koupila vše co používali. I když jsem nikdy nebyla nadšená do makeupu musela jsem souhlasit, že dělá překvapivé věci s mýma očima. Potom co mě nalíčili, stála jsem hodiny ve svém pokoji a dívala se na sebe do zrcadla.

Přesvědčit matku, aby mě nechala zůstat přes léto u tety a strejdy bylo trochu obtížnější. Sestřenice Ashton mi s touhle částí ohromně pomohla. Promluvila se svojí mámou a ta zase promluvila s tou mojí. Naše mámy byly sestry a jakmile teta přemluvila mámu, že Ashton opravdu chce, abych u nich strávila poslední léto než půjdeme na vysokou, byla jsem tak nadšená, že jsem na chvíli zapomněla na poslední část plánu. Důvod, proč jsem se udělala tak atraktivní a prosila, abych mohla zůstat na léto se sestřenkou. Cíl zněl tak jednoduše, ale když jsem si to začala probírat, stalo se to neuvěřitelně komplikované. Přimět kluka, aby láskou k vám padl na kolena není jednoduché. Zvlášť když je zamilovaný do vaší sestřenice co si dovedete

vzpomenout.

2. Kapitola

SAWYER

“Musíš se trochu krotit, chlape. Pokud by někdo mohl namlátit Beauovi, byl bys to ty, ale ty od rvaček pořád odcházíš,” oznámil Ethan, když jsme vyjeli z polní cesty na silnici.

“Už je to šest měsíců, brácho. Jak dlouho budeš naštvanej?”

Zeptal se zezadu Jake.

Co je kterýmu z nich do toho? Nikdo z nich nevěděl co to je oddaný vztah. Oba měli během čtyř let na střední tolik holek, že bych je nedokázal ani všechny vyjmenovat.

Nebylo by snadný jim vysvětlit, že jsem si s Ashton plánoval společný život už od dvanácti let. Takže jsem se místo toho zamračil a zesílil rádio, abych přehlušil jejich další výslech.

“Můžeš vytočit muziku jak jen chceš, ale faktem zůstává, že už to musíš nechat jít.

On je tvůj bratranec a nejlepší kamarád. Do toho se nemůže postavit žádná holka. Ne na dlouho.” Ethan mě pozoroval ze sedadla spolujezdce. Věděl jsem, že čeká na mojí odpověď, ale já pro něj žádnou neměl. Jeho připomínka o tom, že je Beau můj bratranec mi připomněla, jak mě nikdo kromě Beaua a Ash opravdu nezná. On nebyl můj bratranec. Byl můj bratr, ale jakmile se Beau od svojí mámy dozvěděl pravdu, rozhodl se držet tuhle informaci pod zámkem, kde byla celý jeho život. Nechtěl mého tátu prohlašovat za svého a já ho z toho opravdu nemohl vinit. Můj táta nikdy neudělal nic pro zlepšení jeho domácí situace. Nedostal od mého otce … našeho otce, nic jiného než pohrdání. Rozhodl se pamatovat si bratra našeho otce jako svého tátu.

On byl jediný táta, kterého Beau kdy znal. I přestože zemřel, když byl Beau v první třídě, měl na něj dobré vzpomínky…na rozdíl od skutečného otce.

“Hej! Minul jsi Hanka,” ozval se Ethan a ukazoval prstem k bistru, kde jsme normálně jedli.

“Nejdeme k Hankovi,” byla moje jediná odpověď. Oni byli ti co mi naskočili do auta.

Jestli se jim nelíbí, že potřebuju vypadnout z Grove, pak můžou jít zpátky do města až se dostaneme na místo.

“Jedeš ven z Grove?” zeptal se Jake.

“Jo.”

Ethan si povzdychl a opřel se o sedadlo. “Mohli by jsme skončit i na Floridě, než se rozhodne zastavit auto.”

“Florida? Umírám hlady a chtěl jsem to napravit cheeseburgrem od Hanka,” zabručel Jake. Zpomalil jsem auto, zajel ke krajnici a podíval se na Jakea, “Klidně můžeš vystoupit a jít zpátky.”

Vytřeštil oči a pomalu zavrtěl hlavou. “Ne, chlape. To je dobrý. Jsem v pohodě.”

Vyjel jsem zpátky na silnici a ignoroval výměnu mezi kluky. Oba si mysleli, že jsem se zbláznil ze zlomeného srdce. No, měli pravdu. Nikdo už neřekl ani slovo dokud jsem nezajel na parkoviště u Wings. Jel jsem nějakejch dvacet mil jižně do dalšího většího města se slušnou restaurací.

“Měl jsi mi říct, že jedem do Wings. Držel bych klapačku,” Jake vydal nadšený pokřik, když otevřel zadní dveře a vyskočil ven.

Tady jsem s Ash nikdy nejedl. Nebylo moc míst na které bych neměl vzpomínky s ní, takže jsem neměl moc na výběr. Dnes večer jsem jí potřeboval dostat z hlavy a zaměřit se na budoucnost, nebo alespoň na léto.

“Křidýlek bych dokázal sníst tolik co vážim,” řekl Ethan v odpovědi na Jakeovo vzrušení nad výběrem restaurace. Přinejmenším jsem jim udělal radost. Ne že by na tom záleželo.

Otevřel jsem dveře, vešel dovnitř a zastavil se u pultu hostesek. Vysoká blondýna s dlouhými vlasy vyčesanými do culíku se na mě usmála se zalesknutím v očích, na který jsem byl zvyklý. Byl jsem tak dlouho zvyklý tenhle pohled u holek ignorovat, že jsem to automaticky odbíjel. Dnes večer jsem to dělat nehodlal. Byl načase začít flirtování oplácet.

Věnoval jsem jí úsměv, o kterém jsem věděl, že je zatraceně působivý, protože ho Ash vždycky komentovala. “Tři prosím,” řekl jsem a sledoval jak vytřeštila oči a několikrát zamrkala. Nebyla nijak mimořádně hezká, ale vidět všechen její zmatek byl balzám na moje ego.

“Oh … ehm … dobře … ano … hm,” koktala, natáhla se pro jídelní lístky a okamžitě je upustila na zem.

Sklonil jsem se vedle ní, abych jí je pomohl sesbírat.

“Omlouvám se. Obvykle nejsem tak neohrabaná,” vysvětlovala s dvěma obrovskýma, červenýma skvrnama na tvářích.

“Takže je to jen mnou?” popichoval jsem.

Vybuchla v nervózním chichotání a já si uvědomil, že bych do ní nikdy nešel. Neměl jsem rád chichotání. Ash se nechichotala.

Podal jsem jí lístky, ustoupil od ní a jízlivě odvrátil pozornost jinam. Už jsem s ní nepotřeboval flirtovat. Měla špatnou představu.

“Dobře, ehm, tudy,” slyšel jsem jí říct. Ethan a Jake rychle pádili za ní. Začal jsem je následovat, když se můj pohled zastavil na holce sedící u baru, kterou bych klidně nechal chichotat jak by chtěla. Kaštanové vlasy, splývající po zádech se jí na koncích vlnily. Dvě velmi dlouhé nohy, překřížené jak seděla na barové stoličce ve stříbrných sandálech na vysokých podpadcích. Ještě jsem neviděl její obličej, ale ze zadu měla vysoký potenciál.

“Jdeš nebo co?” zakřičel Jake, ale já neotočil hlavu, abych viděl jak jsou daleko, nebo kam byli usazení. Stál jsem na místě a pozoroval jí. Jakeův hlasitý křik upoutal její pozornost, otočila se na židli a přes rameno se podívala směrem k němu. Krémově hladká pleť byla posetá pihami. Normálně bych nebyl fanoušek pih, ale přimhouřený pohled jejích zelených očí a plné, téměř neskutečně vypadající rty zafungovali.

Potom co viděla, kdo zakřičel se začala otáčet zpět, když ztuhla a její pohled se setkal s mým.

Překvapení, radost a úzkost jí všechny naplnili tvář, když si mě prohlížela. Přišel za ní barman, něco jí řekl a ona se na něj podívala.

“Sawyere, člověče, pojď,” zavolal tentokrát Ethan. Odtrhl jsem pohled od zrzky a zamířil jsem ke stolu u kterého stála hosteska s našimi menu.

“Sawyere, počkej,” známý hlas mě zastavil na místě. Usadila se ve mně nevíra když jsem se otočil, abych uviděl hezkou zrzku razit si ke mně cestu. Krátká riflová sukně jí končila několik centimetrů nad koleny, přeměřil jsem si jí oceňujícím pohledem.

Bílý top co měla na sobě byl v pase převázán stuhou a jak se pohybovala, odhaloval záblesky, plochého, hladkého břicha. Konečně se mi podařilo přesunout pozornost od trička s působivým výstřihem k její tváři. Na těch bláznivě plných rtech hrál malý úsměv a mě hlavou blesklo poznání.

To není kurva možný.

“Lano?” Nevíra v mém hlase byla nezaměnitelná. Poslední člověk, které jsem očekával, že uvidím byla Ashtonina sestřenice. Skutečnost, že ona byla holka, kterou jsem okukoval byla ještě víc šokující.

“Sawyere,” odpověděla s plným úsměvem na tváři.

“Co tady děláš?” zeptal jsem se a přemýšlel jsem spíš o otázce ‘ co se to s tebou čertu stalo?’ . Už vůbec nevypadala jako holka, kterou jsem viděl asi před sedmi měsíci. Ta holka byla milá a upejpavá. Tahle přede mnou byla chodící sexuální fantazie.

“Jím,” zavtipkovala a já si uvědomil, že se usmívám. Opravdovým úsměvem, ne nuceným, poprvé za několik měsíců.

“No, jo, to jsem tak trochu pochopil. Ale myslím, co děláš tady, v jižní Alabamě?”

Stiskla rty dohromady a pak její jazyk vykoukl ven, když si je nervózně olízla.

Hmmm…Vůbec by mi nevadilo taky je ochutnat.

“Zůstávám na léto s Ashton. Moje kamarádka má namířeno na pláž, takže mě až se najíme odveze k Ash.”

Ash. Sakra. Musela zmiňovat Ashton? Moje dobrá nálada se vypařila a znovu jsem se musel k úsměvu nutit. Podívala se mi přes rameno ke stolu kam jsem mířil a

zamračila se.

“Vy už jste lidi dostali stůl?” Střelila frustrovaným pohledem k pultu hostesek.

“Potvory,” zamumlala. Sledoval jsem její pohled a uviděl blonďatou hostesku dívat se na nás s podrážděným zamračením na tváři.

“Co se děje?” zeptal jsem se a obrátil pozornost zpátky k Laně.

Povzdychla si a znovu se na mě podívala. “Čekáme na stůl už nejmíň patnáct minut.”

Ach. Servírka nám dala jejich stůl. Tenhle problém jsem mohl napravit.

“Dojdi pro kamarádku a můžete si sednout k nám.”

Lana se zářivě usmála. “Dobře, díky. Hned jsem zpátky.”

Sledoval jsem jak se otočila a šla zpátky k baru. Bylo nemožné ji zezadu

nepozorovat, když se její boky jemně houpaly ze strany na stranu.

Sakra, Lana vypadala dobře.

LANA

“Panebože, opravdu jsi právě flirtovala s tím frajerem? Holka, když už se k tomu rozhodneš, míříš vysoko.” Z údivu v Jewelině hlase se mi chtělo smát. Nicméně jsem měla pocit, že musím svůj humor držet na uzdě. Sawyer si mě prohlížel. Jeho oči pomalu přejížděly moje tělo. Zastavil se na mých prsou. Cítila jsem potřebu ovívat se pitomým táckem pod pití.

“Já ho znám. A sedíme s ním a jeho přáteli,” oznámila jsem jí, sáhla po kabelce a pití.

“Opravdu?” vyjekla vesele Jewel, popadla svojí kabelku ze židle vedle sebe a vstala.

Šátková věc, kterou nazývala tričkem předvedl celé její opálené břicho. Náušnice v jejím pupíku se zaleskla dvěma malými kamínky, což způsobilo že se všechny oči okamžitě zaměřily na její vystavenou kůži. V porovnání s jejími šortkami vypadala moje mini sukně nóbl. Hlavy se za ní otáčeli jen z toho důvodu, že předváděla tolik ze svého těla.

“Pojď,” štěkla jsem na ní a zamířila k Sawyerovi, který stal přesně tam kde jsem ho nechala, čekajíc na nás. Jeho oči přeletěly k Jewel a já sledovala jak jí hodnotí stejným způsobem jako mě. Žaludek se mi zkroutil a já odolávala nutkání strčit jí za sebe. Nechtěla jsem aby dělal očima tu pomalou, cestu vzhůru.

“On je tak zatraceně sexy,” sykla vedle mě Jewel. Vystrčila hrudník a udělala tu svojí věc s odhozením vlasů přes rameno. Chystala se vypustit svoje dovednosti na Sawyera.

“Ne jeho, Jewel. Vyber si jednoho z těch ostatních. Jen ne jeho,” snažila jsem se neznít jako bych prosila, ale nebylo jak zamaskovat zoufalost v hlase.

Slyšela jsem vedle sebe tiché zalapání po dechu.

“To on je důvod proč jsi…” odmlčela se, jak se její mysl začala omotávat kolem toho na co právě přišla. “Ach, wow. Chápu. Nebudu pytlačit,” odpověděla.

Ne, ale pořád byla opálená, bez pih, blond a dobře vycvičená ve světě mužů. To byly všechny věci, které měl Sawyer rád.

Když jsme k němu došly, věděla jsem, že jsem je musela představit i když se mi to tak příčilo. Proč jsem jí prostě nenechala u baru flirtovat s barmanem a nepředstírala, že neexistuje? Sawyerův oceňující pohled byl zaměřený na Jewel a i když mi slíbila, že s ním nebude flirtovat, bylo to v ní hluboce zakořeněné. Ta holka si nemohla pomoct.

“Ahoj, jsem Jewel,” řekla líně sexy hlasem, že jsem jí chtěla dát za její hloupost facku.

“Rád tě poznávám, Jewel,” odpověděl, vzal její ruku do svojí velké a …opravdu jí právě stiskl?! “Jsem Sawyer. Lanin starý kamarád.”

Skutečnost, že jsem je nechala představit samotné nebyla protože bych nechtěla.

Prostě jsem nemohla otevřít pusu ze strachu, že mi z hrudi vyletí vzteklé vrčení. V

tuhle chvíli jsem Jewel opravdu nenáviděla. Chystala se strávit léto s klukem, který měl být její přítel, ale byla rozhodnutá vypustit všechen svůj šarm na Sawyere?

Známost na jednu noc? Otřásla jsem se nad tou myšlenkou. Mohla bych jí zabít, jestli se opováží.

“Lano?” Sawyerův hlas mě vylekal z mých zlých myšlenek a několikrát jsem mrkla, abych si pročistila hlavu.

“Ehm, ano, promiň,” odpověděla jsem.

“Je vyčerpaná z cesty,” vysvětlila Jewel, kryla mě. Nebylo pochyb, že věděla co se děje.

“Ptal jsem se jestli budeš chtít odvézt k Ashton až se najíme, takže by Jewel nemusela.”

Ach, nabízel mi svezení. Jewel bude pryč. Ano, prosím.

“To by bylo skvělé. Díky,” podařilo se mi potlačit v hlase nadšení.

Rtů se mu dotkl potěšený úsměv a mě se chtělo natáhnout a cítit je. Vidět jestli jsou tak hladké jak vypadají. Jak divné tohle bylo? Sawyer nás dovedl k boxu, ze kterého se na nás usmívali dva kluci. V očích jim byla vidět překvapená zvědavost.

“Kluci, tohle je Lana, Ashina sestřenice a její kamarádka Jewel. Čekaly na stůl a já jim nabídl, že se podělíme o náš.” Sawyer se otočil zpátky k nám, “Týpek vlevo je Ethan a tenhle kluk napravo je Jake.”

Ethan měl hezký úsměv a krátké, tmavé vlasy. Byly sotva dost dlouhé, aby si je v předu mohl přizvednout. Tmavě hnědé oči měl vřelé a pobavené. Okamžitě se mi zalíbil. Potřebovala jsem si vybrat stranu v půlkruhovém boxu a on se zdál z těch dvou méně hrozivý. Rychle jsem se podívala na Jaka a viděla jak se pohledem v píjí do Jewelina holého břicha. Z kšiltovky mu vykukovaly blonďaté roztomilé kudrny, ale sexuální lesk v jeho očích byl trochu znepokojivý.

“Jewel,” řekl Sawyer a pokynul jí, aby si sedla na stranu Jaka. Já se pohla a v klouzla na Ethanovu stranu. Cítila jsem se nesmírně vděčná; nemusela jsem sedět vedle Jaka.

Pak jsem sledovala jak se Sawyer posadil vedle Jewel a žaludek mi poklesl. Měl si vybrat stranu a bez rozmyšlení si vybral Jewelinu. Jeho nabídka svezení k Ashton se teď zdála nepodstatná. Udělal to z ohleduplnosti, protože takový prostě byl. Ne protože bych se mu líbila, nebo ho dokonce přitahovala. Byla jsem idiot.

“Nevěděl jsem, že Ash má sestřenici,” řekl vedle mě Ethan. Odtrhla jsem oči od Sawyera, když se přitočil k Jewel a zaměřila se na kluka vedle sebe. Přinejmenším nevypadal smutně, že je zaseknutej se mnou, místo s Jewel.

“Ehm, ano, jediná. Bydlím v Georgii a jezdím sem na návštěvu jen jednou ročně.”

Ethanův jednoduchý úsměv předvedl zářivě bílé zuby. Líbily se mi u kluků pěkné zuby. A Ethan vůbec nevypadal špatně. Tmavé oči měl rámované opravdu dlouhými řasami.

“Takže, zůstaneš dlouho?”

“Celé léto,” odpověděla jsem. Ethanův úsměv vypadal souhlasně a přikývl hlavou.

“Hezký,” odpověděl, pak zvedl pohled k servírce, která právě přišla.

“Co vám můžu donést k pití?” zeptala se, zastrčila si pramen tmavých vlasů za ucho a přinutila se k úsměvu, který jí nedosáhl k očím.

“Kolu,” oznámil Ethan, pak se podíval dolů na mě. “Dvakrát.”

Objednal i pro mě. To se mi líbilo. Žádný kluk mi ještě nikdy nic neobjednal. Cítila jsem se díky tomu podivně zvláštní.

“Pro mě vodku s džusem,” řekla Jewel, jako by to bylo to nejpřirozenější. Podívala jsem se na ní a ona mi věnovala malý úsměv.

“Občanku,” odpověděla servírka a tentokrát jsem se usmála já, jak se Jewelin výraz okamžitě změnil z arogantního na podrážděný.

“Nemám jí sebou,” odpověděla rozmrzelým tónem.

“To se vsadím, že ne,” zamumlala servírka.

“Chcete říct, že nevypadám na dvacet jedna?” zeptala se Jewel jakoby byla šokovaná, že se někdo může vůbec zeptat. Protože, samozřejmě, osmnáctiletou holku jste si snadno mohli splést s jednadvacítkou. Ale no tak.

“Ano, přesně to říkám,” reagovala servírka.

Jewel otevřela pusu, nepochybně aby se hádala a já věděla, že potřebuju zakročit než nás odtud všechny vyhodí.

“Prostě jí přineste dietní kolu, prosím,” řekla jsem servírce s omluvným úsměvem a pak jsem vyslala varovný pohled směrem k Jewel.

Odfrkla si a s našpulenou pusou si zkřížila ruce na prsou. Naštěstí toho ve výstřihu moc neměla, takže jí Sawyer nepošilhával po tričku, když si stlačila svoje malá prsa ve směšné póze nahoru.

Všichni ostatní si objednali svoje pití. Sawyer se sklonil dolů, aby Jewel něco pošeptal do ucha, z čehož se zahihňala a já se rozhodla soustředit na jídelní lístek a prostě se přes to přenést. Nevím proč jsem doufala v něco jiného.

“Zvládla jsi to skvěle,” zašeptal vedle mě Ethan, když otvíral svoje menu.

Koukla jsem se na něj a usmála se. “Díky. Stává se to často.”

Zasmál se a prohlížel svůj lístek. Udělala jsem totéž.

3. Kapitola

SAWYER

Jestli se ta holka ještě jednou zahihňá, roztrham svůj ubrousek na kousky a strčím si je do uší. Sakra, byla otravná. Když jsem jí poprvé uviděl, myslel jsem si, že by mě dnes večer mohla rozptýlit od Ashton, ale tolik jsem se mýlil. Vše co se jí podařilo bylo lézt mi na nervy. Jestli jí ruka ještě jednou sklouzne na moje stehno, skončí to tak že jí strčím k Jakeovi.

Mojí pozornost upoutal tichý smích a já obrátil pohled k Laně. Zářivě se usmívala na něco co jí Ethan říkal. Mluvil s ní šeptavým tónem během celého jídla. To mi lezlo taky na nervy. Od chvíle co si vedle něj sedla stahoval na sebe všechnu její pozornost.

Bylo to jakoby zbytek z nás nebyl u stejnýho, zatracenýho stolu.

“Vypadá to, že se jí tvůj kamarád líbí,” řekla Jewel, očividně si všimla, kam se dívám.

“Hmmm,” byla moje jediná odpověď.

“Jak dlouho Lanu znáš?” zeptala se. Vzpomínal jsem na dny jejích oranžových copů a hubených nohou s odřenými koleny a uvědomil jsem si, že od té doby ušla velmi dlouhou cestu. Ty pihy, které jí kdysi dělaly neatraktivní teď její vzhled tak nějak posilovaly.

“Co jsme byli děti. Vždycky jsem na ní musel dohlížet před Beauem a Ashton. Mučili jí.”

“Beauem?” zeptala se Jewel. Lana zřejmě se svojí kamarádkou o Ash moc nemluvila.

Kdyby jo, věděla by přesně kdo je Beau.

“Můj brá … ehm, bratranec,” odpověděl jsem.

Lana pohodila hlavou dozadu a tentokrát se skutečně zasmála. Ne tak, že se snažila být potichu, ale tak, že měla z něčeho opravdu radost a nestarala se kdo jí uslyší.

Dlouhé, hedvábné kaštanové vlasy se dotýkaly okraje stolu a já přemýšlel jak by reagovala, kdybych si jeden pramen omotal kolem prstu.

“Myslíš si, že je to sranda, co?” řekl Ethan a usmíval se jako idiot, protože jí tak rozesmál.

Lana kývla hlavou, natáhla se a stiskla mu ruku. “Ano, myslím. Promiň,” odpověděla a snažila se smazat obrovský úsměv z obličeje.

Ethanova řeč těla vypovídala o tom, že mu to vůbec nevadí, když se naklonil do jejího stisku a začal znova s tím zatraceným šeptáním. Tyhle dva byli ztracení v jejich vlastním malém světě.

“Normálně není s klukama tak v pohodě. Znervózňujou jí,” poukázala Jewel.

Ze mě se nezdála nervózní. I když jsem musel souhlasit, že Lana kterou jsem znal byla tichá a rezervovaná. Co se u ní za posledních pár měsíců ještě změnilo, kromě toho že se stala z lehko zapomenutelné v nádhernou?

Jake řekl něco Jewel a ona k němu obrátila pozornost.

Konečně nějaká úleva. Možná teď bude poplácávat jeho stehno a moje nechá na pokoji.

Lana se natáhla po pití a její pohled se setkal s mým. Krátce se zarazila a pak se zářivě usmála. Měla opravdu hezký úsměv. A ty pihy … sakra, byly tak roztomilý.

“Užíváš si večeři?” zeptal jsem se.

Koukla se po Ethanovi, který na ní pořád zíral jako zamilovaný štěně. Podařilo se jí omotat si ho kolem jejího malého prstu poměrně rychle.

“Ano, děkuju,” odpověděla, pak se napila. Ty přepychové rty se omotaly kolem brčka a já musel těžce polknout, abych nezasténal. Jak se mohla malá Lana McDanielová stát tak zručná ve svádění chlapa?

“Lana se zmínila, že jí povezeme k Ashton,” řekl Ethan, odtrhl jsem pohled od Lany a jejího brčka a zamračil se na něj. Nebyl jsem si jistý proč se mračím. Neudělal nic špatného. Bavil Lanu a ujišťoval se, že jí je u stolu pohodlně. Donutil jsem se uklidnit obličej a přikývl. “Jo, napadlo mě, že když to máme cestou tak jí vezmem a Jewel může pokračovat na pláž.”

Ethan se zdál trochu moc potěšený. “Dobrý nápad,” odpověděl s úsměvem a naklonil se, aby Laně něco řekl, což vyvolalo její úsměv.

Zaplatit jídlo a vypadnout odtud se stalo mojí prioritou číslo jedna. Byl jsem připravený poslat Jewel na cestu. Holky, kterým nedocházely náznaky mě štvaly.

Podepsal jsem účet a strčil si kreditu zpátky do peněženky.

“Tady,” řekla Jewel neradostným tónem, když servírce podávala svůj účet a dvacetidolarovou.

“Ethane, ne,” Lanin hlas přerušil moje myšlenky a uviděl jsme jak se mračí na Ethana, který se na ní na oplátku usmíval.

“Potřebuju ven. Musím na záchod než se vydám zase na cestu,” řekla Jewel. Vstal jsem a nechal jí projít, ale oči jsem nespustil z Lany a Ethana, kteří se zdá se hádali, nebo spíš Lana se hádala a Ethan se bavil.

“Z těch dvou bych blil,” zamumlal Jake, vylézajíc z boxu. “Kromě toho, proč by měl sakra platit za jídlo holce, kterou právě potkal? Ani to nebylo rande.”

Platil jí večeři? Proč mě to nenapadlo? Bylo by to zdvořilé. Byla to Ashtonina sestřenice. To já za ní měl zaplatit. Až nato že jsem byl tak zaměření na unik před Jewel, že jsem nemyslel na nic jinýho.

“No tak E, balíme,” Jake se nesnažil maskovat svoje podráždění. Musel být z Jewel taky unavenej.

Lana se rychle vysoukala z boxu a vstala. Ethan byl hned za ní s její malou červenou kabelkou v ruce.

“Zapomněla sis tohle,” řekl, když k ní přistoupil zezadu. Lana ho obdařila vděčným úsměvem a poděkovala mu. Kráčel jsem ke dveřím a neohlédl jsem se jestli mě následujou. Potřeboval jsem ven a nadýchat se čerstvého vzduchu než na někoho z absurdního důvodu vyletim.

LANA

Sawyer byl zticha. Snažila jsem se na něj nezírat, když s Ethanem vzali moje věci z Jewelina auta a naložili je na korbu jeho náklaďáku. Zdálo se že s odchodem spěchá.

Možná to Jewel se svými triky trochu přehnala a on byl připravený se od ní dostat pryč. Ta myšlenka mě rozesmála. Pokukujíc skrz závoj vlasů jsem viděla jeho uvolnění jakmile jsme se dostali do náklaďáku. Ethan nabídl Jakeovi přední sedačku a řekl, že si semnou sedne dozadu, ale Sawyer řekl, že mě nenechá plazit se dozadu.

Opravdu jsem přilehnou kabinu nepovažovala za ‘plazení’ se někam, ale nehádala jsme se. Jeho naštvané zamračení mě přimělo posadit se na přední sedadlo. Naštěstí se zdál uklidněný jakmile si ostatní dva vylezli dozadu.

“Můžeš změnit stanici jestli chceš,” řekl Sawyer a podíval se mým směrem.

Nevěnovala jsem žádnou pozornost tomu co hraje v rádiu. Spíš jsem se snažila přijít na to, proč je najednou tak nevrlý. Nebyla jsme zvyklá vidět Sawyera takhle.

Normálně byl usměvavý a zdvořilý. Tohle musel být Sawyer po Ashton. Ta myšlenka mě rozesmutnila.

“Ach, chlape, nenechávej jí vybírat. Je to holka. Vybere nějaký strašný hovno od klučičí skupiny,” stěžoval si ze zadního sedadla Jake. “Uhm, ou, co to sakra,” vyštěkl.

Otočila jsem se a viděla Ethana jak na něj zírá. Kdybych se tak Sawyerovi líbila tolik jako Ethanovi. Na druhou stranu, Ethan byl víc moje liga.

“Líbila by se mi myšlenka nechat jí se tam dozadu natáhnout a dát ti facku,” řekl Sawyer pobaveným hlasem.

“S, dobrý, myslím že E mi pohmoždil žebra. Už držim hubu.”

Zbytek cesty byl pěkně jednotvárný. Moc se nemluvilo kromě Sawyerových otázek jestli je mi pohodlně. Zapnul na mě větrák a řekl ať ho vypnu jestli mi bude zima.

Několikrát změnil stanici a vždycky se mě zeptal jestli se mi písnička líbí. To byl Sawyer, na kterého jsem byla zvyklá. Pozorný, zdvořilý. Ne náladový kluk, kterého jsem sledovala celý večer.

Když Sawyer zajel na prašnou cestu, která jak jsem věděla vedla na polní párty, prohlížela jsem si zaparkovaná auta jestli neuvidím Ashtonino nebo Beauovo. Nebyla jsem si jistá jestli jsem už připravená vidět Ashton s oběma Vincentovými kluky.

Jestli na jí Sawyer pořád visel, to by mě skoro zabilo.

“Uvidíme se později. Zavezu Lanu k Ash domů.”

Ethan si odkašlal a přitáhl mojí pozornost od zaparkovaných aut k sobě.

“Ehm, já jí můžu vzít,” řekl opatrným tónem, když se díval na Sawyera.

Sawyer na druhou stranu se ani neotočil, aby se na něj podíval.

“Zvládnu to, Ethane,” odpověděl chladným hlasem.

Ethan sklouzl pohledem ze mě na Sawyera, pak si poraženecky povzdychl, otevřel dveře a vystoupil. Jakmile za sebou zavřel, Sawyer zacouval a otočil se. Mlčky jsem se radovala, že mě chtěl vzít k Ashtnon, ale pak ke mně přikradla nepříjemná připomínka, že to nejspíš dělá v naději, že uvidí Ashton a moje nadšení splasklo.

Místo toho, abych se mučila různými scénáři jsem se rozhodla na rovinu zeptat.

“Takže, jak jste vy tři na tom?” Nemusela jsem to objasňovat. Věděla jsem, že mu přesně dojde o kom mluvím.

Napjal se, pak vydechl, naklonil hlavu ke straně a střelil po mě pohledem. “Věřila bys mi, kdybych ti řekl, že skvěle?” Smutný úsměv na jeho tváři mi lámal srdce.

“Ne,” odpověděla jsem.

Trochu se zasmál a rukou si prohrábl tmavé vlasy. “Věděla jsi o nich posledně, když jsi tu byla, že jo? Pamatuju si ten moment na polní párty. Všechno na tý situaci bylo nějak mimo. Pro začátek, nebyla jsi Beauův typ a Ashton by se tím tak neužírala, protože zrovna napravovali jejich vztahy,” zavrtěl hlavou, “hádám, že jsi byla jediný důvod proč jsem celýmu tomu příběhu uvěřil. Netypoval bych tě na lháře.”

Vždycky jsem věděla, že mě tahle lež dožene. Když měl Sawyer zjistit, že jsou Ash a Beau milenci, protože Beau sledoval Ashton do lesa, aby si mohl ukrást polibek, nemohla jsem vystát myšlenku, že Sawyer zjistí pravdu tímhle způsobem. Tak jsem lhala a řekla Sawyerovi, že to na mě Beau zkoušel a Ashton si myslela, že pro mě není dost dobrý. Později jsem Ashton řekla, že si musí vybrat, nebo je nechat jít, protože to co Sawyerovi dělala bylo špatný.

“Mrzí mě to,” odpověděla jsem. Protože to tak bylo.

Sawyer přikývl. “Jo, mě taky.”

Zbytek cesty k Ashton byl dost tichý. Neptal se mě jestli je mi příjemně a nezapnul rádio. Proč jsem musela otvírat svojí velkou pusu? Připomínat mu svojí roly v podvodu jeho přítelkyně a bratrance bylo pitomý.

“Ashino auto je tady, ale pochybuju, že je doma. Předtím byla s Beauem na párty.”

Přikývla jsem a natáhla se po klice dveří. Už jsem dnes v noci řekla dost. Musím z tohohle auta vypadnout než řeknu další kravinu.

“Počkej Lano,” Sawyer natáhl ruku a jeho prsty se mi omotaly kolem paže. Husí kůže z jeho teplé, hrubé kůže se mi prohnala tělem.

“Ehm, jo,” podařilo se mi vykoktat.

“Podívej, byl jsem blbec. Omlouvám se. Není to tvoje vina. To svinstvo s Ash a Beauem, nic z toho není tvoje chyba. Jen jsem potřeboval vypustit páru a ty jsi byla jediná osoba kolem. Mýlil jsem se,” odmlčel se a já se na něj podívala. “Odpustíš mi?”

Z upřímného pohledu jeho očí jsem začala roztávat. Byl jako sladké, raněné štěně.

Ashton byla blázen, že mu ublížila. Chci říct, kdo tohle dělá? On byl tak dokonalý.

Jak můžete ublížit někomu tak neuvěřitelně perfektnímu?

“Ano, samozřejmě.”

Úsměv mu rozzářil obličej, pak mi stiskl paži a pustil ji. “Uff, děkuju.”

Oba jsme vystoupili z auta a já se s ním setkala na druhé straně, abych si vzala tašky, které sundal z korby na příjezdovou cestu.

“Pomůžu ti. Nenos ty těžký věci,” řekl Sawyer a sáhl pro poslední batoh. Normálně jsem toho sebou tolik nevozila, ale teď když nosím makeup, upravuju si vlasy a mám skutečný šatník měla jsem i poměrně dost zavazadel.

“Díky.”

“Netypoval bych tě na holku co toho tolik balí,” poznamenal.

Pokrčila jsem rameny. “Věci se mění.” Sehnula jsem se a zvedla svojí kosmetickou a toaletní tašku. To byly ty menší.

“Jo, mění.” Pohledem zaletěl zpátky k domu a já věděla, že se dívá do Ashtonina okna. Vůbec jí ještě neměl za sebou.

“Je idiot … neví co stojí za to,” připlácla bych si ruce na pusu, kdybych je neměla plné. Nemohla jsem uvěřit, že jsem to právě řekla.

Sawyer obrátil pozornost zpátky ke mně. Tmavé obočí zvedl v překvapení nad mým komentářem a já si byla jistá, že mám tváře jasně červené.

“Myslíš?”

No, teď už jsem to nemohla popřít. Tak jsem kývla.

Sawyer udělal krok ke mně a mě se tak rozbušilo srdce až jsem cítila potřebu zalapat po dechu. Jeho zelené oči si mě pozorně prohlížely. Bylo to jako by se na mě díval poprvé. Pohled mu klesl k mým ústům a já bojovala s nutkáním si je nervózně olíznout.

“Myslíš si, že jsem lepší volba než Beau? On je ten zkažený, víš. Nebezpečný. Holky mají rády mizery.” Jeho hlas klesl do tichého bručení. Zachvěla jsem se, když udělal další krok směrem ke mně, oči stále přilepené na mých rtech. Už to chvíli bylo co jsem si na ně dávala lesk. Napadlo mě jestli jsou suché. Nutíc se ke klidu jsem odpověděla, “Ne všechny holky.”

“Hmmm …”

Zvedl ruku a jemně mi přejel palcem přes spodní ret. V duchu jsem si představila jak ho do palce koušu a nasaju do pusy, ale neudělala jsem to. Místo toho jsem jen přestala dýchat.

“Jsou tak měkké jak vypadají … možná měkčí,” zašeptal, pak sklonil hlavu a než jsem se stihla nadechnou, jeho ústa byla na mých. Nadechla jsem se nosem, upustila obě tašky co jsem měla v ruce a chytla ho za ruce, abych neodpadla z drtivého faktu, že mě opravdu líbá Sawyer Vincent.

Ruce mi položil na pas a jemně stiskl holou kůži, které se dotýkal. Myslím, že jsem zasténala, když jemně vtáhl můj spodní ret do pusy a sál ho. Než jsem se na něj mohla kompletně vrhnout, byl pryč. Omámená a otřesená jsem ztratila rovnováhu a natáhla se, abych se chytila boku auta.

“Páni,” Sawyerova ruka vystřelila, aby mě chytla.

Teď to bylo trapné. Zhluboka jsem se nadechla a jakmile jsem znovu zaměřila oči, zvedla jsem je k němu. Místo, aby měl na tváři stejný omámený výraz, který jsem já určitě měla, se mračil.

“To jsem neměl dělat, Lano. Omlouvám se. Byl jsem naštvaný a prostě jsem nemyslel,” sehnul se, zvedl dva těžké kufry a zamířil k předním dveřím aniž by čekal na mojí odpověď.

Tohle nebyl způsob jak jsem si představovala zakončení našeho prvního polibku. A věřte mi, fantazírovala jsem o téhle puse léta. Většinu svého života. Ačkoli polibek sám o sobě byl dokonalý, konec byl úplně mimo mísu.

Nad zklamáním náhle převládl vztek a já popadla zbývající tašky a šla za ním. Jak se opovažuje takhle mě políbit, pak se omluvit a odejít.

“To je …”

Přední dveře se rozletěly a ukončily mojí větu, což bylo nejspíš dobře.

“Lano, miláčku, jsi tady,” rozzářila se na mě teta Sarah.

Střelila jsem po Sawyerovi naštvaný pohled, prošla kolem něj a vešla do domu.

4. Kapitola

SAWYER

Tohle nemůže být dobrý. V duchu jsem se proklínal, že jsem udělal takovej

kreténskej krok. Prudce jsem otevřel dveře u auta a chystal se nastoupit, když vedle mě zajel Beauův náklaďák. Skvělý. Tohle jsem právě teď fakt nepotřeboval. Chtěl jsem přemýšlet o tom pitomým polibku s Lanou. Ne čelit Beauovi a Ash. Dveře se rozletěly a on vystoupil s tváří skroucenou vztekem. Co má za problém?

“Radši měj zatraceně dobrej důvod, proč parkuješ na Ashině příjezdovce.”

Zvyknout si Beauovo křupanství kvůli holce bylo skoro stejně těžký jako vidět ho s Ash. Beau nebyl žárlivý dokud se Ash nestala jeho. Teď z něj byl zpropadenej šílenec.

“Zrovna jsem vyhodil Lanu,” odpověděl jsem a setkal se z jeho rozzuřeným pohledem. Nebál jsem se jeho pitomejch drsňáckejch sraček. Porval jsem se s ním tolikrát, že se to nedalo ani spočítat.

Moje odpověď ho očividně zmátla, protože nadzvedl obočí a otočil se k Ashton, která se soukala za ním na straně řidiče.

“Ona je tady?” vyjekla Ash a vyskočila ven dřív než jí Beau mohl chytit. “Pamatuješ, říkala jsem ti, že Lana dnes večer přijede,” rozzářila se na Beaua, pak se zamračila a podívala se na mě. “Proč … jak jsi se k ní dostal?”

Ash byla rozkošná, když byla zmatená. “Byla na večeři ve Wings, když jsme se tam stavili na jídlo. Nabídl jsem jí svezení a zachránil jí před její kamarádkou.”

Ashtonino zamračení se přeměnilo zpátky na úsměv. Líbilo se mi jí rozesmívat –

vždycky.

“Díky! Jsem tak ráda, že ses s ní potkal.” Ash se otočila a omotala ruce kolem Beaua, dala mu rychlou pusu na tvář, pak ho pustila a ustoupila, “Jdu za ní. Neviděla jsem jí měsíce. Zavolej mi později.”

Beau jí chytil za ruku, otočil jí dlaní vzhůru, políbil jí a pak ještě olízl. Příšerný, tohle jsem vidět nechtěl. “Jo, zavolam ti až zalezu do postele,” ztišil hlas až byl mnohem hlubší než normálně a já bych přísahal, že jsem zaslechl Ash vzdychnout. Už jsem viděl dost. Začal jsem nastupovat do náklaďáku.

“Sawyere, počkej,” Beuovo zavolání mě zastavilo. Opravdu jsem chtěl jen odejít, ale on mě blokoval, takže jsem neměl unik. Ashton vběhla dovnitř a jakmile zavřela dveře, Beau ke mně otočil pohled.

“Ohledně dneška. Už to znova nedělej. Je to šest měsíců a Ashton se k tobě chová laskavě. Ještě jednou s ní budeš takhle mluvit a nakopu ti prdel.”

Počítal jsem, že to není omluva, ale hrozba. Ale měl pravdu, byl jsem k Ash debil.

Nechtěl jsem od sebe ani jednoho z nich odstrkovat. Ti dva mě znali líp než kdokoli jiný. Celý život byli moji přátelé. Sdíleli jsme tajemství a sdíleli jsme vzpomínky. To vytvořilo pouto tak silné, že jsem se Ash vzdal více méně bez boje, aby zůstalo zachované.

“Máš pravdu. Byl jsem kretén. Až jí příště uvidím, omluvím se.”

Beau se zdál uklidněný. Oči mu sklouzly k oknu její teď už rozsvícené ložnice. Ona a Lana musely být uvnitř a povídat si a já uvažoval jestli je ještě něco jiného za co bych se jí měl příště až jí uvidím omlouvat. Protože jestli jí Lana řekne o té puse, Ashton bude naštvaná. Ne protože jsem políbil Lanu, ale protože jsem pak byl totální idiot.

“Dobře,” Beau se chystal nastoupit do auta a pak se zastavil. “Hej ty, chceš si zahrát kulečník?”

“Teta Honey pracuje?”

“Jo.”

To znamenalo pivo zdarma. Přikývl jsem. “Jedem.”

LANA

Sotva jsem prošla dveřmi, když dovnitř s křikem vrazila Ashton. Rychle nás dostala přes její rodiče a jejich otázky o našich a šly jsme nahoru do jejího pokoje. Zavřela dveře a otočila se ke mně se zářivým úsměvem.

“Jsem tak ráda, že jsi tady.”

Její dlouhé blond vlasy jí volně splývaly po zádech a její zlaté opálení bylo perfektní.

Jak tohle dělá? Jak dlouho bylo léto … týden? Měly jsme stejné zelené oči. To byl ono. Když jsem byla mladší nenáviděla jsem jí. Ne protože byla zlá, ale protože vypadala jako panenka Barbie. Na oplátku jsem byla taky zlá.

“Já taky,” odpověděla jsem, když sebou praštila na postel vedle mě.

Dostat se od matky a jejích nekonečných řečí o tátovi byla obrovská úleva. Teď už byli oficiálně tři měsíce rozvedení, ale ona o něm stejně denně žvanila.

“Užijeme si tolik zábavy. Kayla Jenkinsová má zítra narozeniny a večer pořádá velkou párty u nich doma. Dělá to každý rok. Bude se ti tam líbit a někoho poznáš. A pak jsme taky s Beauem mluvili o kempovacím výletě. Možná za týden v Cheaha.

Chceme pozvat Sawyera, protože turistika to je jeho a pár dalších lidí. Ty, samozřejmě, jedeš taky. Leann je celé léto na pláži v domě její babičky. Takže jsem jí říkala, že za ní jeden týden přijedeme na návštěvu.” Donutit se k úsměvu bylo těžké, ale nějak se mi to podařilo. Snažila jsem se zatlačit Sawyerovu reakci po našem polibku hluboko dozadu svojí mysli a vynakládala jsem všechno úsilí zaměřit se na to o čem Ashton mluví.

“To zní všechno jako sranda. Jsem pro,” ujistila jsem jí.

Naklonila se dopředu, dotkla se mých vlasů a prohlížela si můj obličej. Pak se jí po tváři rozlil obrovský úsměv. “Máš na sobě makeup a tvoje vlasy jsou tmavší a …,”

prohlédla si mojí sukni a top. “Máš stylový oblečení.”

“Rozhodla jsem se, že je čas na změnu,” odpověděla jsem, neschopná potlačit úsměv.

“No, vypadáš žhavě.”

Ashton se postavila a začala si zouvat kovbojské boty, které nosila k černým letním šatům dosahujícím jí sotva do půli stehen. Bylo to jako by se bůh rozhodl pokusit se stvořit něco dokonalého a zvolil si Ashton za svůj experiment.

“Sawyer říkal, že tě přivezl domů. Jaký byl? Chci říct, měl dobrou náladu?”

Nebyla jsem si jistá jak se cítím z toho, že si Ash dělá o Sawyera pořád starosti. To jsem nečekala, když jsem si tady plánovala léto. Bylo to šest měsíců co se rozešli.

Normální lidé jdou po šesti měsících dál, ne? Chci říct, ona teď byla s Beauem.

“On, ehm, byl fajn.” Dobře, tak tohle byla lež, ale chtěla jsem ho před ní chránit.

Nechtěl by, aby Ashton věděla, že z ní a Beaua byl pořád afektovaný. Povzdychla si, znovu se posadila na postel a složila si nohy pod sebe, tváří ke mně. “Dobře. On a Beau si na poli vyměnili pár slov. Musela jsem skočit Beauovi do náruče, abych je zastavila před rvačkou. Proto odešel a skončil ve Wings.”

Neviděla jsem je se rvát co byli děti. Jasně že se pořád hádali kvůli Ashton. “Co se stalo?” zeptala jsem se a věděla jsem, že bych to nejspíš neměla chtít vědět.

“Hlouposti. Beauovi se nelíbil způsob jak se mou Sawyer mluvil. Nebylo to nic velkýho, ale Beau se fakt naštval a přešel do obrany. Pořád ještě nenašli způsob jak zvládnout, že jsem se postavila mezi ně.”

Když jsem se s ní naposledy na téhle posteli bavila o Vincentových klucích, řekla jsem jí, že je potřebuje nechat oba jít. Dokonce už tehdy jsem věděla, že toho nebude schopná. Byli moc velkou součástí jejího života. Obzvlášť Beau.

“Randí Sawyer?” zeptala jsem se a snažila se znít tak nejpřirozeněji jak jen to bylo možné.

Ashton se krátce zasmála. “Kéž by.”

To bylo zvláštní. Byl nádherný, talentovaný, atletický, zdvořilý a zábavný…jak mohlo uplynout šest měsíců aniž by se nějaký holce podařilo dostat ho na rande?

“Ani jedna schůzka?”

Ashton pokrčila rameny, zastrčila si kolena pod bradu a objala si nohy. “Myslím, možná jedno nebo dvě rande. Nejsem si jistá. Opravdu jsem se neptala. Sawyer se okolo mě pořád chová divně a Beau je hodně teritoriální, když přijde na Sawyera.

Nelíbí se mu se mnou o něm mluvit.”

Jak smutné pro Sawyera. Ashton byla velkou částí jeho život od doby co jim bylo dvanáct. Teď už s ní nemohl ani opravdu mluvit aniž by jim za zády nestál Beau. Tak moc jak jsem chtěla, aby měl Sawyer Ashton už za sebou, se mi tahle představa nelíbila. Sawyer, sám, ztrápený. To si nezasloužil. Byl k nim oběma tak hodný.

Welcome to the Jungle začalo vyzvánět a Ashton se natáhla pro svůj mobil na nočním stolku vedle postele.

“Nemůžeš být ještě v posteli,” zavrněla do telefonu. To musel být Beau.

“Opravdu? Ach, dobře, no to je dobrý. Jsem ráda, že jste vy dva spolu venku.” Uši se mi natáhly a prohlížela jsem si nehty, jako bych si nebyla rozhovoru kompletně vědomá.

“Taky tě miluju. Buď opatrný a pamatuj si, že on moc nepije, tak ho dostaň bezpečně domů.” Sawyer pije? S Beauem?

Ashton se usmála. “Ne, já tě miluju víc.”

Ach, prosím.

“Nechám si ho vedle polštáře. Zavolej mi jakmile se dostaneš domů.”

“Ano, doháníme to,” zvedla oči a zářivě se na mě usmála.

“Dobře, miluju tě, ahoj.”

Položila si mobil do klína a šťastně si povzdychla.

“Vím, že se ti nelíbí kam se věci dostaly a že byl Sawyer raněný, ale já Beaua tolik miluju, Lano. Všechno bych to udělala znovu, kdybych musela. Nenávidím, že

Sawyerovi ublužuju, opravdu. Nikdy jsem nebyla tak šťastná. Beau je úžasný.” Její hlas byl celý zasněný a já bojovala s nutkání obrátit oči v sloup.

5. Kapitola

SAWYER

Pořád jsem nemohl přijít na to proč jsem tady. Jasně, chodil jsem na Kaylinu narozeninovou párty od sedmé třídy, ale to bylo protože chtěla jít Ash. Letos už nezáleželo na to co Ash chce, tak proč jsem sakra tady?

Venku z repráků buráceli Spill Canvans. Bazén byl osvícený několika barevnými stroboskopickými světli a z balkónu v patře vypadala voda růžová, fialová, zelená a žlutá. Kolem bazénu byla rozmístěna lehátka a pochodně. Loni Jake do jedné z nich vrazil a slunečník vzplanul ohněm. Než se to stihlo vymknout z ruky, Beau ho popadl a hodil do bazénu. Smáli jsme se tomu pak ještě týdny. Razil jsem si cestu k samoobslužnému baru hned vedle bazénového domku, který se v podstatě skládal z velkých kovových nádob naplněných ledem a nápoji. Jestli mám tenhle večer snést, potřebuju alkohol. Hodně alkoholu.

“Sawyere! Chlap dorazil,” zamumlal Ryan Mason. On už byl opilý. To nebylo žádný překvapení. Masonovi kluci byli majitelé pozemků, kde se pořádali polní mejdany.

Rayenův starší brácha s nima začal před rokem.

Kývl jsem jeho směrem a sáhl pro lahev Corony, která byla schovaná pod kostkami ledu.

“To je ono kámo, napij se. Už nemusíš zapůsobit na kazatelovu dceru, co?” volal Ryan z prostřed bazénu. Ležel na lehátku s holkou, o který jsem si byl jistý, že je z naší školy, stulenou vedle něj.

Neodpověděl jsem na jeho přiblblý komentář. Jako by na tom Ashton záleželo.

Sakra, opustila mě kvůli Beauovi. Otevřel jsem víčko a hodil ho do recyklačního koše vedle nápojů, dal jsem si dlouhý doušek. Studená tekutina mi neudělala líp, ale aspoň dobře chutnala.

Otočil jsem se a šel zpátky do domu, možná najdu televizi, abych se mohl podívat na ESPN Sport Center. Udělal jsem jen pár kroků, když se skleněné dveře otevřely a vyšli z nich Ashton, Beau a Lana.

Ach k čertu, měl jsem zůstat doma. Ashton zamávala na Kaylu a odtáhla Lanu k místu kde Kayla lenošila s několika dalšíma holkama z našeho ročníku. Beauův pohled se setkal s mým a zvolna se došel postavit vedle mě. Obě ruce měl zastrčené v předních kapsách džínsů.

“Nemyslel jsem si, že sem přijdeš,” řekl Beau místo pozdravu.

Pokrčil jsem rameny a zvedl Coronu. “Pivo zdarma.”

Beau se usmál a přikývl. Pivo zdarma bylo něco čemu rozhodně rozuměl. Oči

nespustil z Ash, když si vesele povídala s ostatníma holkama. Lehký vršek, který měla oblečený přes bikiny nechával jen málo místo pro představivost. Když chodila se mnou, nikdy se takhle neoblékala. Nejspíš další z jejích pokusů být pro mě perfektní. Takový kecy.

“Radši ať je to Lana na koho koukáš,” varoval Beau.

Přesunul jsem oči k Laně a byl jsem překvapený jak opravdu, krátké šortky měla na sobě. Neměla tak opálené nohy jako Ash, ale byly dlouhé a tvarované přesně jako Ashtoniny. Na světle krémovou barvu byl delikátní pohled. Jel jsem pohledem vzhůru po jejím těle, přes boky a velmi úzký pas kompletně viditelný v topu, který měla přes bikiny. Bylo zvláštní, že měla v obličeji tolik pih. Zbytek jejího těla byl tak dokonale hladký, že vypadal skoro jako přestříkaný barvou.

“Myslím, že tě má ráda,” vkradla se mi do myšlenek Beauova slova a já odtrhla pohled od Laniných tmavých kudrlin a podíval se na svého bratra.

“Cože?”

“Lana, dnes večer se na tebe ptala. Zajímalo jí jestli tu budeš,” Beau se ušklíbl.

“Myslím, že se možná zabouchla do quarterbacka.”

Přesunul jsem pozornost zpátky k Laně zrovna když se ohlédla přes rameno a naše oči se setkaly. Ztuhla, jako by v šoku, že se dívám jejím směrem. Na Ashtoninu sestřenici nebyl špatný pohled a byla opravdu sladká. Dal jsem si další lok Corony, zatímco jsem si pohrával s myšlenkou dostat Ash z hlavy za pomocí Lany.

“Říkal jsem ti to,” řekl Beau pobaveným tónem.

Možná měl pravdu. Laniny rty se zvedly v lehkém úsměvu a já si vzpomněl jak jemné byly ty rty pod mými. Byl to pekelnej polibek.

“Pojď, dojdem si sehnat něco silnějšího než pivo. Je na čase, aby ses posunul za Ashton než ze sebe navzájem vymlátíme duši.”

Beau zamířil k domku u bazénu a já zlomil přetrvávající pohled, který jsme drželi dýl, než jsem očekával a šel jsem za bráchou.

LANA

Beau teritoriálním způsobem přitiskl Ashton ruku nízko na záda, když jí vedl směrem ke schodům. Sledovala jsem jak bojuje mezi touhou jít se svým klukem a povinností zůstat se mnou.

“Nemůžu opustit Lanu,” zašeptala Ashton.

Beau jí popadl v pase a přitáhl si jí na hruď. Oči nespustil z jejího obličeje. “Lana je velká holka a nebude jí vadit, když si tě odvedu na pár minut … nebo víc,” zvedl oříškové oči a usmál se na mě. “Nevadí ti to, Lano, že ne?”

Jako bych chtěla naštvat Beaua Vincenta tím, že připustím, že se mi tu opravdu nechce zůstávat samotné. Zavrtěla jsem hlavou a přinutila se k úsměvu, “Ehm, ne to je v pohodě. Vy, hmm, jděte dělat cokoliv.”

Beau obrátil pohled zpátky k Ashton. “Prosím, pojď se mnou.” Hlas mu klesl a oči měl tmavší a prosebné. Nepřicházelo v úvahu, že by ho teď Ashton odmítla.

“Dobře,” zašeptala aniž by se na mě znovu podívala. Sledovala jsem jak jí Beau vedl nahoru. Jistěže s ním nebude mít sex v Kaylině domě. Potřásajíc hlavou jsem se otočila, abych šla zpátky ven. Možná by mohl být Sawyer sám a já bych mohla sesbírat nervy a jít si s ním promluvit. Než jsem došla ke dveřím, Sawyer vešel dovnitř. Jeho oči se zdály trochu skleněné a normálně stylizovaný účes měl

rozcuchaný. Po rtech se mu rozlil pomalý úsměv a loudal se ke mně.

“Ahoj Lano, co tu děláš tak sama?”

Spolkla jsem nervózní knedlík v krku, když stál tak blízko až se jeho ruka dotýkala mojí. “Hm, no, Ash a Beau šli,” ukázala jsem na schody neschopná říct co šli dělat.

Jeho pobavený úsměv se změnil ve vzteklý úšklebek, když se podíval na schody jakoby byly odporné. Skvělé, právě jsem ho znova naštvala díky Beauovi a Ashton.

Teplá ruka sevřela mojí a já překvapeně vyjekla. Sawyer se zasmál a vklouznul prsty mezi moje. “Pojď, sladká Lano. Můžeš mi dělat společnost, když tě tu nechali na pospas. Krom toho jsem se na tyhle dlouhý, sexy nohy díval celej večer. V těch šortkách vypadáš fakt dobře.”

Zírala jsem na něj, když mě dovedl k prázdnému gauči. Řekl právě Sawyer, že mám sexy nohy? Neměla jsem čas o tomhle prohlášení přemýšlet než si mě stáhl dolů na klín.

Zabořil mi obličej do vlasů a hlasitě se nadechl. “Sakra, voníš dobře,” zamumlal.

Jednu ruku mi omotal kolem pasu a dlaň mi položil přes holé břicho, zatímco druhou zvedl a omotal si pramen mých vlasů kolem prstu.

“Jsou jako hedvábí,” zašeptal a přejel si vlasy přes rty. Po počátečním šoku mi srdce začalo divoce bušit. Tohle bylo nejblíže co jsem se kdy dostala ke klukovi a fakt, že to byl Sawyer mě vzrušoval a děsil zároveň. Nosem mi přejel po rameni a pak se mi začal tulit ke krku. Nemohla jsem si pomoct a zachvěla se, když mě jeho teplý dech zašimral v uchu. Ruka na břiše se o kousek zvedla a otočil mě tak, že jsem byla čelem k němu.

“Mám s tebou opravdu dobrý pocit, Lano. Zapomínám na všechno ostatní,”

zamumlal, když mě rukou chytil vzadu za hlavu a jemně mi směroval ústa k jeho.

Zmocnil se mě stejný intenzivní hlad, který jsem cítila naposledy. Jeho jazyk vyrazil ven, olízl mi spodní ret a zasténal. Sawyer Vincen sténal, když olizoval a chutnal mojí pusu. Přitiskla jsem se k němu blíž a zajela mu rukama do tmavých vlasů, doufajíc, že tenhle polibek neskončí stejně nečekaně jako ten poslední. Když mi jeho jazyk vklouzl do pusy byla jsem to já, kdo zasténal. Chutnal jako něco temného a nebezpečného. Opatrně jsem se jazykem dotkla jeho. Obě ruce mi sevřel kolem pasu a zvedl mě tak, abych se na něj posadila obkročmo, než mi rukama přejel vzhůru po zádech přitahujíc si mě těsně k hrudi. Jeho ústa opustily moje a já začala protestovat dokud mi nezačal klást polibky přes čelist, jemně mě kousl do ušního lalůčku a líbat dolů po krku. Znepokojeně jsem se zavrtěla, když se mi v břiše začalo kupit teplo a mezi nohama mě začalo podivně brnět.

“Hej, Sawe, najdi si pokoj, chlape,” zavolal hlasitě nějaký hlas, prolomil se mým zamlženým mozkem, ztuhla jsem a pak se vytrhla ze Sawyerova teplého objetí.

Úplně jsem zapomněla, že jsme v obýváku! Kolem nás byli další lidé. Obličej jsem měla v jednom ohni. Mrkla jsem po Sawyerovi, který mě sledoval s pobaveným

úsměvem.

“Nebuď najednou tak stydlivá, Lano,” zavrněl a stiskl mi rukama boky.

“Sawyere! Co to děláš?” dožadovala se za mnou Ashton a já se mu vyškrábala z klína jako bych dělala něco špatného.

“No, Ash, dělám přesně to, co vypadá, že dělám,” odpověděl Sawyer.

“Byl jsi omotaný kolem Lany!”

“Jo, zlato, byl. Tvoje sestřenice je malá, sladká věc. A neprala se semnou. Jsem si zatraceně jistej, že si to taky užívala.”

Někde kolem nás se ozvali výkřiky a pískot. Zdálo se, že nemůžu nic udělat a jen jsem v šoku zírala na Sawyera.

“Ona je tabu. Slyšíš mě? Neopovažuj se jí využívat …”

“Využívat jí? Opravdu, Ash? Myslíš si, že o tom to je? Protože, zlato, není. Může se mi líbit jiná holka. Je to možný,” potěšený tón v jeho hlase byl nepřeslechnutelný.

Proč má takovou radost?

“Tak jsem to nemyslela,” Ashton už křičela.

Sawyer nevěřícně nadzdvihl obočí, “Opravdu? Protože odtud to tak zní a vypadá, zlatíčko.”

“To stačí, Sawyere,” Beauův hlas mě vylekal a já se otočila a uviděla ho vcházet do pokoje. Ach, dobrý bože, byl naštvanej.

“To já tentokrát ne, brácho. Ona začala,” Sawyer nezněl, že by si dělal obavy z faktu, že Beau vypadal připravený někomu ublížit.

“A jestli nezavřeš svojí opilou držku, budu ten kdo to skončí,” Beauův hlas byl chladný a vyrovnaný.

Sawyer byl opilý? Dívala jsem se na něj a vypadal jen uvolněný. Když táta přišle domů opilý, byl hlučný a hrubý. Sawyer byl sladký a něžný, nebo alespoň než jsme byli vyrušení.

“Lano, prostě pojď, musíme jít,” řekla za mnou Ashton ze svého místa vedle Beaua.

Sawyer se natáhl a chytil mě za ruku, “Neodcházej,” řekl prosebným šepotem. To bylo vše co jsem potřebovala. Přišla jsem sem z jediného důvodu, přimět Sawyera Vincenta, aby si mě všiml. Neměla jsem se k odchodu teď, když jsem si získala jeho pozornost.

“Chci tu ještě chvíli zůstat, jestli je to v pořádku,” odpověděla jsem a doufala, že se Ashton nenaštve. Ne že by k tomu měla důvod.

“Ale on je …”

“To není tvoje věc,” řekl Sawyer, přerušujíc Ashton.

V Ashtoniných zelených očích vzplál vztek a Beau si jí přitáhl pevněji k boku a něco jí pošeptal. Zdálo se, že se trochu uklidnila a přikývla.

“Dobře, fajn. Zůstaň. Ale nenech Sawyera, aby tě odvážel domů. Beau a já se vrátíme a vyzvedneme tě až budeš připravená. Jen zavolej.”

Přikývla jsem. Sawyer stejně neslíbil, že mě vezme domů. Tohle znělo jako dobrý plán.

“Dobře, že vy dva odcházíte. Lana a já jsme potřebovali pokoj,” oznámil Sawyer, trochu nejistě se postavil a pak mě stáhl vedle sebe. Smích z přihlížejícího publika byl alarm, který jsem potřebovala, abych se probrala.

Vyškubla jsem ruku ze Sawyerova stisku a v duchu jsem proklínala světlou pleť a ruměnec, který jsem věděla že mám na tvářích a krku. Možná byl Sawyer přece jen opilý. Doufala jsem, že byl protože naznačovat všem okolo nás, že jdeme něco dělat do ložnice nebylo něco co by neudělal Sawyer, kterého jsem znala.

“Víš, myslím, že půjdu s Ash a Beauem,” odpověděla jsem a doufala, že se mi podařilo zamaskovat ponížení v hlase.

“Počkej. Ne. Co jsem udělal?” Sawyerův tón malého, ublíženého kluka mě téměř zastavil. Ale jeho předchozí slova, že jdeme nahoru, dělat bůh ví co, před pokojem plným lidí mě drželo na cestě směrem k Ashton.

“Pojď,” zašeptala Ashton, přitáhla si mě k boku a vedla mě ven ze dveří.

“Někdo střízlivý ho odvezte domů, nebo mi zavolejte a já pro něj přijdu,” řekl na rozloučenou Beau než se otočil a následoval nás ven.

“Nejsem opilej,” prohlásil hlasitě Sawyer.

Pak se dveře zavřely a já musela bojovat, abych potlačila slzy.

6. Kapitola

SAWYER

Byl jsem opilej. V životě jsem se opil jen jednou a to bylo toho dne, kdy jsem nachytal Beaua a Ashton. Byl jsem si jistý, že teď jsem dokonce nalitej ještě víc.

Převrátil se mi žaludek, sklonil jsem se a už po třetí zvracel do křoví vedle Kayliny zahrady. Po tváři mi stékal studený pot, rukama jsem se opíral o kolena a pevně jsem zavřel oči a modlil se, abych se nesvalil do vlastních zvratků. Co jsem to sakra pil?

Všechno na co jsem si vzpomínal bylo trochu rumu nalitého do pár kol. Možná jsem po chvíli přestal přidávat kolu a pil jen čistý rum … Ne, počkat, přešel jsem na vodku. Rum došel. Znovu se mi zvedl žaludek, ale už mi nezbylo nic co by mohlo jít ven. Sebral jsem se, opřel se o chladnou, cihlovou zeď a nechal se ovívat studeným vzduchem.

“Vypij tohle, ty pitomej sráči.”

Otevřel jsem oči a viděl Beauův naštvaný výraz než mi do ruky vtiskl studenou plastovou láhev. Sklonil jsem pohled a všiml si, že mi přinesl vodu. Pachuť po zvracení nebyla lákavá. Mohl jsem mu poděkovat, že mě přišel zachránit, ale nemohl jsem se k tomu přimět.

Otevřel jsem lahev, dlouze se napil a okamžitě jsem se cítil lépe.

“Dej si ještě pár loků, pak půjdeme, vezmu tě domů.”

Jeho panovačný postoj mi začínal lézt na nervy. Nebyl zničehonic ten dobrý bratr, nebo bratranec. Jen protože měl Ash se z něj nestal ten chytřejší.

“Vypadni, Beau,” zavrčel jsem a napil se vody.

“Slíbil jsem Ash, že se tě dnes v noci nebudu pokoušet přivést k rozumu. Tak mě nenuť ten slib porušit.”

Obrátil jsem oči v sloup, odstrčil jsem se ode zdi a prošel kolem Beaua směrem k mýmu autu. Už jsem nebyl opilej. Právě jsem vydávil každou kapku alkoholu z těla do Jenkinsovic křoví.

“Nedělej to Sawyere. Dneska jsi toho vypil moc a ještě nejsi v pohodě. Nech mě tě vzít domů.”

Zastavil jsem se a otočil, abych se na něj podíval. “Proč? Všechno co jsem udělal bylo, že jsem naštval Ash. Nemůžu se na ní přestat dívat. Chtít jí. Tak proč mi kurva chceš tak strašně pomáhat?”

Beau si povzdychl a opětoval mi pohled. “Protože jsi můj bratr.”

To bylo podstatou všeho. Jasně, hlavně že mu nezáleželo na tom, že je můj bratr, když mi přebíral holku. Technicky si myslel, že jsme bratranci, ale vždycky jsme si byli blízcí jako bratři.

“Myslel jsem, že tohle už jsme uzavřeli, Sawyere. Dal jsi mi svoje požehnání. Dal jsi svoje požehnání Ash a odešel jsi pryč. Co je špatně?”

Co je špatně? Všechno je špatně. Má mojí holku. Jde na vysokou, kam jsem se chtěl přihlásit já. Měl všechny zasraný věci, který jsem ve svým životě chtěl.

“Nic,” zamumlal jsem, otočil se a znovu se vydal k autu.

“Sawyere, dotáhnu tě do svýho auta násilím, když budu muset,” Beau nezněl naštvaně, prostě jen upřímně.

Dnes v noci jsem se s ním necítil na boj jeden na jednoho. Byl jsem si víc než jistý, že bych prohrál a nejspíš si z toho odnesl i pár modřin.

“Fajn. Odvez mě domů.”

Potom co mě Beau vysadil jsem si dal dlouhou, horkou sprchu a zalezl do postele.

Naštěstí mě nikdo z rodičů nepřišel zkontrolovat. Jakmile jsem si vytáhl deku po pas, zíral jsem do stropu a znovu jsem si v hlavě přehrával hádku s Ashton. Měla vztek.

Proč? Protože jsem se s Lanou líbal na veřejnosti? Vše co jsme dělali byl jen polibek.

Dobře, byl to dost žhavej polibek a kůže tý holky byla na dotek neuvěřitelná. Vlasy jí voněly po nějakém druhu květin a než nás vyrušil Jakeův stupidní komentář ať si najdem pokoj, přemýšlel jsem jak moc chci ochutnat tu pokožku na křivce jejího krku. Puls jí pod mými rty zběsile uháněl a bylo to opojné. Jako něco co jsem předtím ještě nikdy nezažil.

Ačkoli Ashton věci rychle stopla. Byla pěkně naštvaná. Skoro až příliš. Ona …

žárlila? Bylo to možný? Od našeho rozchodu jsem s nikým opravdu nechodil. Nikdy mě neviděla s jinou holkou a rozhodně ne takhle. Ale … žárlivost … možná. Malý úsměv mi zatahal za koutek úst a natáhl jsem se po mobilu.

Já: Prosím, řekni Laně, že se omlouvám. Byl jsem opilý a byl jsem debil.

Stiskl jsem odeslat a čekal až uvidím jaká bude Ashtonina odpověď. Téměř okamžitě zapípala. S úsměvem jsem se posadil a četl.

Ashton: Jo, tos byl. Vyřídím jí to. Jen se od ní drž dál, Sawyere.

Ona žárlí. Nelíbí se jí, že se mám zájem o někoho jiného. Ashton chtěla oba Vincentovi kluky zahleděné jen do sebe. No, tohle by se mohlo zvrhnout do pekelný zábavy.

Já: To nemůžu udělat, Ash. Opravdu jí mám rád.

Už jsem si myslel, že neodpoví, když se telefon rozsvítil a já si přečetl její zprávu.

Ashton: Nechci jí raněnou.

Pro sebe jsem se zasmál, bylo mi to jasný. Nechtěla se dělit o mojí pozornost.

Lakomý, malý spratek.

Já: Neublížím jí. Chci s ní strávit nějaký čas. Můžeš mi dát její číslo?

Ashton: Dneska ne.

S úsměvem jsem si lehl zpátky na postel přemýšlejíc, že Ash právě udělala tuhle hru hodně zábavnou.

LANA

“Lano?” Ashtonin hlas se vkradl do mé vnitřní bitvy zůstat tady, nebo to prostě vzdát a jet domů.

“Jo,” odpověděla jsem, a přála si, abych mohla úspěšně předstírat spánek. Ashton otevřela dveře pokoje pro hosty, kde mě teta přiměla spát, místo matrace na podlaze Ashtonina pokoje. Posadila jsem se a sledovala jak jde ke mně a mne si při tom ruce.

Tohle malé gesto nervozity mi řeklo, že to co mi přišla říct se týká Sawyera. A o něm jsem opravdu mluvit nechtěla. Alespoň ne dnes večer.

“Ehm, ty, hm, máš Sawyera ráda?”

Jak slepý může jeden být? Ashton byla vždycky netečná ke světu kolem ní. Měla svojí malou bublinu a bála se toho co jí mohlo zasáhnout a ničeho jiného. Teď jsem zaútočila na její bublinu a ona si všimla věcí, které měla před nosem celá léta.

“Ano, trochu.”

Její dokonalá, nahá ramena se s povzdechem zvedla a přikývla. “Myslela jsem si to.”

Opatrně si sedla na okraj postele. Studovala jsem její obličej a uvažovala jestli se její zájem týká mě nebo Sawyera.

“Sawyer dneska nebyl sám sebou. Víš to, že jo,” zvedla oči a pohledem se setkala s mými a vše co jsem viděla byl smutek. Žádná žárlivost nebo úzkost. Byla jen smutná.

“Já vím. Ani jsem si neuvědomila, že pil. Myslela jsem si, že to je Beauovo specialita.”

“Normálně nepije. Dnes to byla Sawyerova stránka, kterou jsem nikdy předtím neviděla. Byl velmi…Beauovský. Nebo alespoň jaký Beau býval.”

Po jejích slovech mi to docvaklo. Puzzle proč se dnes Sawyer tak choval zapadli na své místo. Choval se stejně jako se choval Beau, když chtěl Ashton a neměl jí. Začalo mě trochu bolet na prsou, bohužel, všechno to bylo až příliš povědomé. Byla to ta samá bolest, kterou jsem cítila, když jsem viděla Sawyerův něžný, naprosto oddaný pohled věnovaný Ashton pokaždé, když se podíval jejím směrem. Což bylo často.

“Dává to smysl,” zamumlala jsem, víc sama pro sebe než Ashton.

Místo, aby se mě zeptala co myslím, přikývla a bezmocně se dívala na bledě modrou zeď naproti ní. Přinejmenším to pochopila a já jí to nemusela vysvětlovat. Sawyer se se ztrátou Ash vyrovnával pitím a nemístným chováním. Už to bylo šest měsíců, proboha. Jak dlouho bude ještě potřebovat?

“Psal mi, dnes večer.”

“Kdo?” předpokládala jsem, že mluví o Sawyerovi, ale u Ashton jste si nikdy nemohli být jistí, o kterém Vincentovi mluví.

“Sawyer. Ptal se na tebe. Chtěl po mě, abych ti řekla, že ho to mrzí.”

Hloupé srdce se mi zrychlilo a snažila jsem se udržet vyrovnaný výraz. Připomínala jsem si, že si nejspíš dělal víc starostí o Ashtoniny city, než o moje.

“Ach,” byla jediná odpověď, kterou jsem dala dohromady.

“Nevím jaké jsou jeho motivy, Lano. Myslím tím, jsi nádherná a on je kluk. Vidím, že o tebe má zájem-”

“Ale taky se bojíš, že mě využívá kvůli tobě,” dokončila jsem za ní myšlenku.

Ashton si skousl spodní ret a zašklebila se. Jo, znělo to blbě, když se to řeklo nahlas.

Ale byla to pravda.

“Sawyer, kterého znám, Sawyer, kterého jsem milovala není vypočítavý a krutý. Ale Sawyer, kterého jsem znala se taky nikdy neopil na mejdanu a nemuchloval se na veřejnosti. Sakra, jsem si dost jistá, že jste na tom gauči dělali víc než jsem s ním dělala já za celý tři roky chození.” Ashton se tvrdě, krátce zasmála, “V podstatě jsem se ho musela prosit o víc než pár cudných polibků. Byl tak kontrolovaný. Dneska, když jsem přišla dolů a viděla vás a no - jeho ruce …” odmlčela se.

Věděla jsem přesně kde byly jeho ruce a ta vzpomínka mi vehnala do obličeje horko.

“Myslím, že co se snažím říct je, buď opatrná. Nevím co chystá a nechce se mi věřit, že by se ke mně chtěl dostat skrz tebe. Prostě si nemyslím, že by tohle dokázal.

Upřímně, jestli se dáte se Sawyerem dohromady, budu šťastná za vás za oba. On je báječný kluk. Jen prostě nebyl kluk pro mě … víš?”

Nevěděla jsem co říct. Byla jsem překvapená, že byla tak v pohodě se Sawyerovým posunem vpřed. Jistě, Beau byl sexy, ale pokud by byl Sawyer můj, zničilo by mě vidět ho se posunout dál.

“Chce tvoje číslo mobilu. Nedala jsem mu ho. Nebyla jsem si jistá, jestli bys to chtěla.”

“Dej mu ho,” odpověděla jsem rychle.

Ashton se zasmála a přikývla než se postavila. “No, tak dobře. Jsem ráda, že vidím, kde stojíš,” škádlila mě a v hlase měla patrnou úlevu. Opravdu s tímhle byla v pohodě.

“Tohle léto … můj příjezd sem … nebylo to jen o tom chtít strávit léto s tebou než půjdeme na vysokou.”

Ashton se usmála a nadzvedla obočí. “Nechce se mi věřit, že mi říkáš, že tě do Grove v Alabamě přivedl Vincent a ne já.”

Pokrčila jsem rameny a vrátila jí úsměv. “Těžko se jim odolává.”

“O tom mi povídej.”

Stála jsme u okna a sledovala jak Ash skočila Beauovi do náruče a líbala ho po celém obličeji, jakoby ho včera večer neviděla. Bylo to trochu přehnané. On byl bez trička a celý zalitý potem. Zvedl ruku a otočil si kšiltovku s logem Alabemského

Baseballového týmu dozadu, než jí popadl obličej a zaútočil na její rty. Potřásajíc hlavou jsem se otočila od veřejně projevované lásky, kterou tihle dva sdíleli s celou ulicí. Ona byla celá čistá, když odcházela a teď měla všude po oblečení pot Beau Vincenta. Nemluvě o trávě pravděpodobně přilepené na jeho těle. Měla by raději doufat, aby se její taťka nerozhodl přijet domů na oběd dřív. To by nemuselo dopadnout dobře.

Krátký ústřižek Tell Him od Colbie Caillat mě upozornil na příchozí zprávu. Přeběhla jsem ke skříňce kde jsem nechala položený mobil, popadla ho a srdce se mi třepotalo ještě než jsem to přečetla.

Sawyer: Tady Sawyer. Omlouvám se za včerejšek. Nech mě to napravit. Dneska vyrážím na loď. Pojď se mnou, prosím.

Nedopřála jsem si ani čas na rozmyšlenou. Rychle jsem naťukala.

Já: Dobře. Kdy?

Hrát těžko dostupnou by byl možná lepší způsob jak to zvládnou jestli mě měl Sawyer opravdu rád. Ale nebyla jsem si jistá. Pokud jsem byla jen zbraň používaná proti Ashton, potřebovala jsem to změnit. Potřebovala jsem, aby mě skutečně viděl.

Sawyer: Můžeš být připravená za půl hodiny?

Já: Ano

Sawyer: Vezmi si plavky. Nejlépe ty bikiny co jsi měla včera večer.

Musela jsem se zhluboka nadechnout, abych se uklidnila a přečetla jsem si jeho žádost několikrát než jsem odepsala …

Já: Ok

7. Kapitola

SAWYER

Lana otevřela dveře v momentě, kdy jsem zajel na příjezdovou cestu k Ashtoninu domu. Potřeboval jsem napravit zmatek, který jsem včera večer nadělal, takže místo užívání si pohledu na její dlouhé, smetanové nohy, vystavované v kraťoučkých červených šortkách jsem vyskočil ven z auta a obešel přední kabinu, abych jí mohl otevřít dveře a pomoct nastoupit.

Na plných rtech jí zahrál stydlivý úsměv, když jsem se s ní potkal na druhé straně auta. I po výstupu co jsem včera způsobil mnou byla afektovaná. Díval jsem se do jejích důvěřivých očí a v břiše se mi usadila vina.

“Ahoj,” její Georgiský ospalý akcent nebyl vůbec špatný. Nikdy jsem si neuvědomil, že Lana má sexy hlas.

“Jsem ráda, že jsi mi odpustila dost na to, abys semnou dnes šla.”

Pokrčila jedním malým, roztomilým ramenem. Hebkou pokožku, kterou vystavovala v topu bez rukávů zdobilo několik pih. Včera večer jsem si jich nevšiml a nutkání políbit každou z nich mě šokovalo.

“Není moc co odpouštět. Choval jsi se jako debil, ale byl jsi opilý. Nevěnoval jsem tomu bližší pozornost.”

Nemohl jsem zadržet smích. Lana McDaniel mě právě nazvala debilem.

“To je od tebe strašně ohleduplné,” odpověděl jsem.

“Hmmm … nejspíš jo.”

Otevřel jsem dveře auta a natáhl se pro její ruku, když nastupovala do kabiny. Šortky jí po nohách vyjely ještě výš a vděčným pohledem jsem si všiml jedné osamocené pihy blízko spodní křivky jejího zadku ve tvaru srdce. Srdce se mi zrychlilo a musel jsem se přinutit, abych jí přestal ze zadu okukovat.

Nebyl jsem si jistý jestli by mě hlas nezradil a tak jsem raději nic neřekl, když jsem zavřel dveře a obešel auto.

Jakmile jsme zamířili k přístavu, podíval jsem se na Lanu. “Pamatuješ si ještě jak se jezdí na prkně na vodě, že jo?” Jednou v létě, když jsme byli na základce jsem strávil hodiny učením jí, zatím co jí Beau a Ashton provokovali z lodi.

Na rtech se jí usadil slabý úsměv a já uvažoval jestli si na ten den taky pamatuje. Byli jsme to my proti Ash a Beauovi. Pro jednou jsem se cítil jako bych měl tým. Vždycky jsem to byl já, kdo se je snažil udržet na uzdě, ale ten den jsem měl parťáka.

Připouštím, že jsem za partnera chtěl Ash. To bylo léto předtím něž se všechno změnilo. Léto předtím než jsem se stal quarterbackem a získal Ash.

“Ano, myslím. Není to jako s kolem … víš, jak se to jednou na učíš už to nikdy nezapomeneš?”

Kluci si tohle budou užívat až příliš. Kdybych nepotřeboval hlídku a kormidelníka, dělali by jsme tohle dnes o samotě. Ale wakeboardování a plachtění jen ve dvou lidech není bezpečné. Někdo musí sledovat jezdce a pokud jsem chtěl

wakeboardovat, a já chtěl-zvlášť s Lanou, pak jsem potřeboval dalšího řidiče.

“Hmm…možná trochu. Napřed to radši vyzkoušíme, jestli jsi nezapomněla,”

odpověděl jsem nakonec.

Lana vydechla malé zasténání a já potlačil smích. Zažila si těžký časy učením udržet se na lyžích, prkno pro ní znamenalo skoro konec. Ačkoli jsem vždycky obdivoval její odhodlání. Nevzdávala se.

“Jestli budeme lyžovat a wakeboardovat, budou tam i ostatní, že jo?”

Přikývl jsem a všiml si trochu zklamání v jejím hlase. Chtěla semnou být sama. To se mi líbilo…hodně.

“Bude tam Ethan?”

Malá chvilka radosti se vypařila.

“Ethan? Hm, nejspíš.” No do prdele. Zapomněl jsem na jejich malou sbližovací epizodu ve Wings. Ethan včera na párty nebyl. Nevěděl o našem veřejném projevu náklonnosti. Ne, počkat…nejspíš věděl. Byl z toho pěknej drb. Někdo mu to touhle dobou už určitě řekl.

“Ach, dobře. Aspoň tam budu mít jednoho dalšího kamaráda.”

K čertu, ne. Musím si vzít Ethana stranou aniž by si toho všimla a ujistit se, že dá od Lany ruce pryč.

Znova mě začal zaplavovat pocit viny, ale zatlačil jsem ho pryč. Jasně, Ethanhanův zájem o Lanu je možná víc upřímný, ale ona je tady jenom na léto. Pak všichni zamíříme na vysokou. Jestli je tu někdo kdo s ní prožije letní flirt, budu to já. Konec příběhu. Žádný důvod k provinilosti. Tohle je prostředek k dosažení cíle. Kromě toho, rychle jsem se na Lanu podíval, ne že bych si její společnost neužíval. Byla nádherná, chytrá a zábavná. Plus, to že budu s ní Ashton naštve. Možná mi dokonce znovu vběhne do náruče … znova tu byla ta zatracená vina. Potřebuju pivo. To mi vždycky pomohlo spláchnout svědomí.

LANA

Zazvonil mi mobil, rychle jsem ho vytáhla z kabelky. Byla to Ashton. Psala jsem jí, že jdu dnes se Sawyerem na loď. Musí mít nějaký nápad, že mi volá místo, aby jen odepsala.

“Ahoj,” řekla jsem a pokoušela se nedívat na Sawyera. Řídil, ale mohla jsem na sobě cítit jeho pohled.

“Vy dva jdete sami? Protože jestli jo, není to bezpečné. Beau a já můžeme jít taky.”

Ani náhodou jsem dneska nechtěla Ashton v Sawyerově blízkosti. Potřebovala jsem si získat jeho pozornost a když bude kolem Ashton, bude myslet jen na jedno. “Ne, jdeme lyžovat. Ostatní jdou taky. Bude to bezpečné.”

“Jestli je to Ashton, řekni jí, že jsou s Beeauem vítaní, aby se k nám připojili,” ozval se Sawyer. Kruci.

“Řekni mu díky, ale když tam s váma budou i ostatní lidi, bude to větší zábava bez Beaua, Sawyera a mě pohromadě …” odmlčela se.

“Dobře, řeknu mu to.”

“Dneska večer jdeme s Beauem na pláž dát si kraby a pak si jdeme poslechnout Little Big Town co hrají ve Wharf. Ethan má taky dva lístky a napadlo nás jestli bys taky ráda nešla, však víš … s ním.”

Ethan? Otočila jsem hlavu, abych se podívala po Sawyerovi. Sledoval silnici, ale mohla jsem říct, že jeho pozornost byla kompletně zaměřená na můj rozhovor s Ashton. Naštvaný důvody mimo jeho zájem, rozhodla jsem se, že tuhle hru můžou hrát dva.

“Jasně, ráda dnes večer půjdu. Za chvíli Ethana uvidím, tak mu to řeknu sama.”

Sawyer otočil hlavu, aby se na mě podíval a já mu věnovala nevinný úsměv,

rozloučila se s Ashton a zavěsila.

“Ashton a Beau už mají jiné plány na dnešek. Ale říkala, že ti mám poděkovat.” Jestli chtěl vědět o Ethanovi, bude se muset zeptat.

“Co po tobě chtěla, abys řekla Ethanovi?”

Skoro automaticky jsem otevřela pusu, abych odpověděla, ale zase jsem jí rychle zavřela. Tohle nebyla jeho věc. Jen protože se zeptá neznamená, že mu musím odpovídat. Stará Lana by vybreptla všechno co by chtěl vědět. Tahle Lana to neudělá.

Tahle Lana nebyla zamilovaný štěně…dobře, možná jsem byla, ale to on vědět

nemusí.

“Kdybych chtěla, abys znal detaily mojí konverzace, dala bych Ashton na hlasitý odposlech,” odpověděla jsem nakonec.

“Au. Jen jsem se zeptal.”

Možná jsem to se svým sarkasmem trochu přehnala. Chtěla jsem, aby mě měl Sawyer rád a on mě dneska pozval ven na vodní lyžování.

“Promiň. Nebylo to nic čím by ses měl zabývat. Nechtěla jsem znít tak nevrle.”

Sawyer neodpověděl a auto pohltilo ticho.

Jakmile Sawyer zajel na parkoviště v přístavišti, měla jsem dost času se rozhodnout jak zvládnout jeho ticho. Strávit den na lodi s naštvaným Sawyerem neznělo jako sranda.

“Opravdu se omlouvám, že jsem byla protivná. Nic to nebylo, vážně.”

Sawyer vypnul motor, otočil se a podíval se mi do očí. Chvíli si mě prohlížel a pak přikývl. “Dobře. Neměl jsem strkat nos do tvých věcí. Jen jsem myslel, že jsme přátelé. Opravdu jsem o tom moc nepřemýšlel, než jsem se zeptal.”

Skvělý. Teď jsem se cítila stejně nízká jak špína na podrážkách jeho bot.

“Jsme přátelé. Nevím proč jsem ti takhle odsekla. Myslím, že jsem se ohledně toho tématu cítila trapně.” Což byla částečně pravda.

Zamračeně svraštil obočí, což bylo bláznivě sexy. “Proč by byla Ashtonina žádost, abys něco řekla Ethanovi trapná?”

Perfektní. Rozběhla jsem se přímo proti zdi. Nemohla jsem ho znovu odpálkovat.

Nelíbilo se mi když byl na mě celý mrzutý a zamlklý. Nejlepší postup byla lež.

“Nikdy jsem předtím nebyla na rande. Ethan mě pozval, abych s ním šla večer na koncert. Nebo spíš řekl Ashton, aby by se mě zeptala, jestli s ním chci jít.” NEBO

bych prostě mohla vyhrknout celou pravdu a vypadat jako idiot. Sakra! Musím zapracovat na svých lhacích dovednostech. Otevřela jsem pusu, abych lhala a místo toho vypustila pravdu. Přinutila jsem se potlačit úšklebek a natáhla jsem se po klice dveří. Kompletní překvapení v Sawyerových očích bylo ponižující. Bylo mi osmnáct a nikdy jsem nebyla na rande. To je smutný. A teď Sawyer přesně věděl jak ubohá jsem.

“Počkej,” Sawyerova ruka vyletěla a popadl mě za paži, aby mě zastavil, než jsem vyskočila z auta.

S povzdychem jsem se otočila, abych se podívala do jeho soucitných očí, ale zjistila jsem, že nebyly plné soucitu nebo úžasu. Místo toho vypadal … frustrovaný. No, to je zajímavé.

“Líbí se ti Ethan?”

Ano, líbil se mi Ethan. Byl milý, přemýšlivý, vtipný, sladký a přitahovala jsem ho.

Neměl žádnou ex-přítelkyni na, na kterou by byl stále vázaný stojící mi v cestě.

Ale nebyl Sawyer.

Přikývla jsem a nic neřekla. Místo toho jsem čekala.

Sawyer otevřel pusu, aby něco řekl, pak jí zavřel a zavřel i oči než potřásl hlavou a pustil mou ruku. “Nevadí. Pojď, jdeme.”

Otevřel svoje dveře a vystoupil. Právě teď bych dala cokoli za to, aby řekl co se chystal říct. Ale rozhovor byl u konce. Jeho zvědavost byla vyléčená a já měla zbytek dne na přemýšlení, že jsem zrovna možná zničila jakoukoli šanci co jsem s ním měla.

Ethan byl jeho kamarád a po zmatku s Beauem jsem pochybovala, že by Sawyer kdy udělal krok směrem k holce, která šla na rande s jeho kamarádem.

8. Kapitola

SAWYER

Jestli jí Ethan zašeptá do ucha ještě jednou, hodím jeho zatracenou prdel přes palubu.

Jediný důvod proč se mu podařilo zůstat na lodi takhle dlouho bylo, protože Lana nevypadala nadšená jeho pokusy o flirtování. Nesmála se a neusmívala se na něj jak to dělala v restauraci. Místo toho vypadala něčím nervózní. Dospěla snad ve světle celého dne k názoru, že Ethan nebyl zas až tak zajímavý? Bože, doufám že jo.

Nechtěl jsem jí ze správných důvodů a tohle mi velmi ztěžovalo být sobecký a vypočítavý. Lana byla tak zatraceně sladká a nechtěl jsem jí žádným způsobem ublížit. Pokud jí Ethan dělá šťastnou, nebyl jsem si jistý, jestli můžu stát v cestě jen pro to, abych rozhodil Ashton.

“Mam E varovat, aby vycouval?” Jakeův hlas prolomil tok mých myšlenek a já odtrhnul pohled od Lany a Ethana a zaměřil se na řízení lodi.

“Proč?” zeptal jsem se znuděným hlasem.

Jake si odfrkl. “Kvůli těm vražednejm pohledům, které střílíš jeho směrem.”

Odkdy se Jake rozhodl začít věnovat pozornost světu kolem sebe? Zatřásl jsem hlavou, otočil se a zkontroloval Kaylu a Tobyho. Oba byli venku na vodě už dvacet minut a snažili se překonat jeden druhého. Když neudělám ostrou, nečekanou otočku, oba zůstanou na vodě ještě dalších dvacet minut. Potřeboval jsem rozptýlení.

“Držte se, jdu je shodit,” zavolal jsem nahlas. Očima jsem okamžitě vyhledal Lanu, chytila se pevně boku lodi a se zamračeným výrazem sledovala Kaylu a Tobyho.

Prudce jsem škubnul volantem doprava a poslal Kaylu s Tobym do vzduchu. Slyšel jsem zaječení a Toby nahlas křičel něco jako, “Zkurv …” než dopadli do vody s hlasitým plesknutím.

“PANEBOŽE! Jsou v pořádku?” zeptala se Lana a zírala na mě se zděšeným výrazem. Byli v pohodě. Znal jsme správný způsob a místo jak shodit někoho z prkna. Tohle jsme dělali už od dětství. Ti dva moc dobře věděli jak po vyhození správně přistát. Ukázal jsem do vody kde spadli. Lana se otočila zpátky a uviděla, že oba vyplavali a jsou v pořádku. Kayla držela svoje prkno a Toby jí líbal, když se hlasitě smála. Viděl jsem jak se Lanina ramena uvolnila.

“Tohle je způsob jakým Sawyer rád někomu říká, že mu vypršel čas,” řekl Ethan a usmíval se na ní s přiblblým výrazem v očích. Udělám tomu klukovi laskavost a odvedu jí od něj pryč. Dělal ze sebe pitomce. Lana se otočila, aby se na mě podívala těma velkýma, zelenýma očima. Musel jsem ztěžka polknout, protože její zelené oči byla až příliš podobné Ashtoniným. “Nemyslím, že to chci jít zkusit.”

Se smíchem jsem šťouchnul do Jaka. “Vezmi to.”

“Nebudu ti řídit. Jdu s tebou do vody,” informoval jsem jí.

Lana přesunula svůj vystrašený pohled ze mě na Jaka, který byl teď u volantu.

Nevěřila mu o nic víc než mě.

“Ehm, já nevím. Možná … možná by mohl řídit Ethan,” navrhla.

Frustrované zamračení, které měl na tváři protože jsem to byl já kdo šel s Lanou bylo nahrazeno radostným úsměvem. Věřila mu a jemu se to líbilo … no jasně že jo.

“Jak chcete,” řekl Jake, popadl svoje pití a praštil sebou zpátky na lavičku, kde se rozvaloval než jsem mu předal řízení. Ethan přešel k volantu a vypnul motor, aby mohli Kayla s Toby vyšplhat nahoru.

Natáhl jsem se a vzal wakeboard, který mi Toby podával.

“Mohl jsi na nás prostě mávnout, abychom šli,” zabručel Toby a natáhl se pro Kaylu, aby jí pomohl vysoukat se na palubu.

“Ale tohle byla mnohem větší sranda,” odpověděl jsem, vzal od Kayly záchranou vestu a podal jí Laně. “Tohle je jediná co ti bude sedět, ostatní jsou moc velký.”

Lana si jí vzala a zachvěla se, když jí studená voda kapala na vyhřátou kůži.

“Vlastně to není pravda. Má pod sedadlem zastrčenou jednu mnohem lepší, ale je Ashina. Dal jí ji k narozeninám i s lepším prknem, holčičím. Ale nenechá nikoho jinýho jí nosit, i když …”

“Stačí, zlato,” přerušil jí Toby a jemně jí tlačil směrem zpátky na loď.

Nedovedl jsem se přimět se na Lanu podívat. Byl bych raději, kdyby o Ashtoniných věcech nevěděla. Pořád byly zastrčené pod lavičkou. Nebyl jsem připravený nechat je používat někým jiným. Vidět v té vestě někoho jiného by zavřelo další dveře. Tohle bylo něco co jsme já a Ash dělali spolu. Byla tak vzrušená, když jsem jí dal nový prkno. Ten večer jsme na něm jen leželi a plavali, zatímco mi kladla polibky po tváří a říkala mi jak úžasný jsem byl. Tenkrát, když byla ještě moje.

“Tady je tvoje vesta,” zavolal Jake, když mi hodil pěkně suchou vestu. Chytit jí bylo jako rána do hrudi, rychle jsem jí oblékl a hodil prkno do vody.

“Mám prostě skočit?” zeptala se Lana a dívala se dolů na mě s obavami v očích.

Doplaval jsem k ní, “Sedni si,” řekl jsem. Udělala to rychle a nespustila ze mě oči.

Natáhl jsem se po jejím pasu a pomalu jí vzal do vody.

“Aaaaaa, je studená,” vypískla a pevně mi stiskla ruce. Plný spodní ret se jí trochu zachvěl a já se nemohl zastavit. Nechal jsem jí nosit studenou, mokrou vestu, protože jsem byl příliš dětinský, abych vytáhl Ashtoninu. Poslední co jsem mohl udělat bylo zahřát jí rty.

Napjala se, když jsem se ústy dotkl jejích, ale jen na moment. Oběma rukama mi pomalu klouzala vzhůru po pažích a do vlasů, když jsem jí držel v pase a přitahoval jí k sobě blíž. Vtisknutí malého, nevinného polibku do koutku jejích úst jen podnítilo můj apetit. Lehce jsem ochutnal její spodní ret, její pootevřela pusu v malém zalapání po dechu a já se vrhnul vpřed. Potřeboval jsem cítit něžný tlak jejích úst proti mým.

Proplétal jsem jazyk s jejím, když se ke mně tlačila a v mokrých vlasech mi zatnula ruce v pěst. Rukou jsem sklouzl dolů po jejím boku, zvedl jí nohu a omotal si jí kolem pasu. Uniklo jí tiché zasténání, když mi otevřela svůj klín a zatlačila na důkaz, že jsem si tohle užíval trochu až příliš. Ach, sakra, tohle bylo lepší než dobrý.

“Mohl bys jí přestat oblejzat na veřejnosti?” Jakeův otrávený hlas mi připomněl, že za sebou máme loď plnou lidí, sledující nás pěkně z blízka. Odtáhl jsem se a při Laninu tichém, frustrovaném zasténání jsem se rozhodl, že je mi jedno kdo nás vidí.

Ale její oči se zaostřily a podívala se mi přes rameno, aby viděla naše zvědavé publikum.

Tváře jí zrudly a sklopila hlavu. Zkroucené pramínky se jí uvolnili z nedbalého drdolu, který si udělala jakmile jsme se dostali na loď. Nervózně polkla, svaly na krku se jí pod hladkou, světlou pokožkou pohnuly.

“Chci políbit tohle místo … přímo tady,” zamumlal jsem, když jsem palcem přejížděl po místě kde jí těžce bušil pulz. Bylo to stejně tak sexy jako to bylo delikátní.

“Ach,” odpověděla bez dechu.

“Pojedete nebo ne?” zavolal za námi Toby. Zamračil jsem se nad hlučnou bandou lidí, které jsem sebou vzal. Jeho otázka si nezasloužila odpověď. Natáhl jsem se pro prkno, které hodil na vodu a přesunul ho vedle Lany. “Pamatuješ si jak to funguje?”

Zhluboka se nadechla, přikývla a sundala mi nohy z pasu, což pro změnu vyvolalo můj sten. Užíval jsem si to zakázané teplo. Záblesk překvapení v jejích očích pro mě dělal velmi těžké nepřitáhnout si jí zpátky.

“Jo, myslím, že ano,” odpověděla.

Otočil jsem se pro svoje prkno, zvedl oči a uviděl Ethana jak na mě zírá. Omluvně jsem na něj pokrčil rameny a zamířil se ujistit, že je Lana na desce správně připoutaná, než Ethan nastartuje loď.

“Vypadá naštvaně,” řekla Lana studujíc Ethana, když jsem připlaval zkontrolovat její pozici.

“Jo, vypadá.”

“Myslíš, že nás vyklopí?”

Zavrtěl jsem hlavou. Ethan byl namíchnutém, ale nebyl blbej. Lana mu věřila. To by si nepodělal. A taky bych z něj vymlátil duši, kdyby jí vystrašil. Byl jsem si dost jistej, že tohle ví taky.

“Sedí na těsno? Cítíš se jištěná?”

Přikývla a nervózně se na mě usmála.

LANA

Co se to sakra zrovna stalo? Tělo mě pořád ještě brní a nemůžu ani pomyslet na podivný pocit odehrávající se v mé ehm … soukromé oblasti.

Drahý bože, vrhla jsem se tam na Sawyera ve vodě přede všemi.

“Připravená?” zeptal se vedle mě Sawyer. Přikývla jsem a doufala, že jsem. Už to nějakou to chvíli bylo, ale přesně jsem věděla jaký to je pocit nechat se táhnout na laně. Motor lodi se probudil k životu a Ethan přidal plyn, což jsem taky očekávala.

Když tu byli předním Kayla s Tobym věnovala jsme pozornost všemu co dělali.

Kayliny skoky a létání ve vzduchu nebylo něco co bych mohla dělat, ale stejně jsem pohorně sledovala. Jakmile jsem bezpečně stála a nepřepadávala do vody, podívala jsem se na Sawyera. Souhlasně se na mě usmíval a mě se sevřela hruď. Byl tak krásný. Přiblížil se těsně ke mně a já se soustředila, abych neztratila balanc a připomínala si, že ví co dělá. Potřebovala jsem se jen zaměřit na to nepohnout se doprava ani doleva.

“Zvládla jsi to,” usmál se na mě Sawyer a pak byl pryč. Sledovala jsem jak se sklouznul dál, vyskočil a letěl dokonce ještě výš než předtím Kayla, pak přistál a křenil se na mě jako malej kluk, když skupina na lodi vřeštila a tleskala. Já se nevyklonila ani směrem doprava. Nepochybovala jsem, že bych podklouzla, kdybych to zkusila. Rychle jsem mrkla po Sawyerovi, když pokračoval ve svých kouscích po boku lodi. Ruce mi hořely a udržet se bylo stále obtížnější. Kousajíc se do spodního rtu jsem se snažila vypořádat s bolestí.

“Hoří ti ruce?” zavolal na mě Sawyer, když zajel vedle mě.

Přikývla jsem, nenávidíc, že kazím zábavu.

“Pusť se lana na tři,” odpověděl a začal počítat.

Oba jsme pustili lana, když řekl tři a potopili se pomalu do vody.

“Dej svoje prkno pryč,” zavolal Sawyer, když zůstal na místě. Chystal se jet znovu beze mě. Už jsem se necítila tak špatně, že jsem musela zastavit. Loď se pro nás vrátila, zrovna když se mi podařilo odpoutat si nohy.

“Dej Tobymu svoje prkno, pak přijď sem,” instruoval mě Sawyer a já udělala co mi bylo řečeno. Možná potřebuje s něčím pomoct.

“Jedeš znova?” zařval Jake ze svého místa na lodi.

Sawyer přikývl. “Jo, už jí pálí ruce.”

Toby si ode mě vzal prkno a jakmile ho měl bezpečně na palubě, odplavala jsem k Sawyerovi.

“Posaď se mi obkročmo na klín. Omotej mi nohy kolem pasu a pevně se drž,” řekl Sawyer s uličnickým leskem v očích.

“Co? Proč?” koktala jsem zmateně.

Jednou rukou pustil lano a pokynul mi, abych k němu přišla blíž. “No tak, Lano.

Omotej mi tyhle dlouhý nohy kolem pasu. Nedovolím, aby se ti něco stalo. Věř mi.”

Pískání a tleskání mě znervóznilo a tak jsem se otočila, abych se podívala zpátky na loď. Kayla měla nesmírnou radost.

“Udělej to, Lano! Viděla jsem to Sawyera dělat s Ash mnohokrát.” Zavolala Kayla.

Obrátila jsem se zpátky k Sawyerovi. “Ale Ash umí dělat triky. Já ne.”

“Všechno co musíš dělat je pevně se mě držet. Omotat kolem mě ruce i nohy a já se postarám o zbytek.”

Mleli se ve mně vzrušení a strach, když jsem to vzdala a omotala mu nohy kolem pasu a ruce kolem krku.

“Hmmm … to je pěkný,” zašeptal mi Sawyer do křivky krku. Srdce mi začala divoce bušit z úplně jiného důvodu, když loď vystřelila vpřed. Chytla jsem se ho pevněji a zabořila mu obličej do ramene. V hrudi mu zavibroval vřelý, sexy smích.

Než jsem o tom stihla zapřemýšlet byli jsme nahoře a jeli. Nohy jsem měla kolem jeho pasu zaklesnuté tak pevně, že tvrdé vzrušení, které jsem předtím cítila se ke mně teď pevně tisklo.

“Ach, sakra,” zašeptal mi do ucha a já se posunula, uvažujíc jestli nevážím příliš moc, nebo se ho příliš pevně nedržím.

“Prosím Lano, nehýbej se. Nemůžu se soustředit, když tohle děláš.”

Nasála jsem vzduch a odtáhla se, abych se na něj podívala. Doutnající lesk v jeho očích poslal moje tělo do horkého šílenství.

“Ubližuju ti?” podařilo se mi ze sebe vyrazit.

Sawyer zavrtěl hlavou a políbil mě na čelo. “Ne způsobem jak si myslíš. Vydrž, trochu ti tu jízdu přikořením.”

Znovu jsem se k němu přitiskla a nutila se držet oči otevřené, když nás stočil do leva.

V momentě, kdy jsme se vznesli do vzduchu jsem radostí zalapala po dechu. Bylo to tak uvolňující. Pak jsme se znovu vrátili na vodu s takovou lehkostí, že to nebylo vůbec děsivé.

“Líbilo se ti to?” zeptal se s pusou blízko mého ucha tak, aby nemusel křičet.

“Byla to legrace,” ujistila jsem ho.

“Dobře, protože tentokrát půjdeme výš,” odpověděl a vyletěli jsme do vzduchu tak rychle, že se mi divoce zachvělo v břiše.

“Ach, vau,” vydechla jsem, když jsme přistáli.

“Je to úžasný, že jo?”

Pak jsme zpomalili a klesli do vody.

“Díky za důvěru,” řekl, když jsme se usadili do vody a čekali až se pro nás vrátí loď.

“Díky za svezení.”

9. Kapitola

SAWYER

Jakmile se za Lanou zavřely dveře Ashtonina domu, vytáhl jsem z kapsy mobil a vytočil Beaua.

“Jo,” odpověděl po třetím zazvonění.

“Potřebuju lístek na ten dnešní koncert. Půjdu s váma.”

Beau napřed neodpověděl a pak si povzdychl. “Malá slečna Lana tě dostává, co?”

Zaplavila mě vzpomínka na to jaký byl pocit mít jí omotanou kolem těla a těžce jsem polknul. “Jo, dostala.”

“Ash jí to domluvila s E. Víš to, že jo?”

Krev se ve mně vařila. Ano, věděl jsem to, ale hodlal jsem to zarazit. Ethan chtěl Lanu jen na léto. Na podzim mířil na UT a Lana mířila … no, nevěděl jsem kam Lana mířila, ale taky odcházela na vysokou. Jo, chtěl jsem, aby Ash žárlila, ale strávit léto s Lanou se stávalo čím dál tím víc atraktivní, nejen z důvodu, že mi pomáhala zapomenout. Když jsem byl s ní nemyslel jsem na Ashton.

“Dneska byla se mnou. Dlužíš mi Beau. Neuvěřitelně moc. Potřebuju tam dneska být.”

“Ash bude naštvaná. Nevěří tvým motivům a ani já si nejsem opravdu jistý.”

“Viděl jsi Lanu. Co ti na tom nesedí? Proč bych jí měl chtít z jinýho důvodu než, že je zatraceně sexy a tohle léto volná? Potřebuju rozptýlení. Myslím, že to bude dobrý pro všechny z nás.”

Beau byl na moment zticha. “Koncert je vyprodaný, ale Ash dala dva lístky Leann a ona sem jede z pláže, aby šla s náma. Její rande zrovna padlo a hledá někoho s kým by šla. Možná ti ten lístek nebude chtít dát, ale jsem si dost jistej, že ti ho prodá.”

“Pořád mam její číslo. Zavolám jí. Díky,” nečekal jsem na jeho odpověď a začal projíždět seznam kontaktů.

*

Ash měla zezačátku za to, že pojedeme každý svým autem, Beau a já našema

náklaďákama a Ethan džípem. Tenhle plán se mi nelíbil, protože bych tak skončil o samotě s Leann a Lana sama s Ethanem. A tahle kombinace se mi nelíbila. Takže jsem si pučil mámin Mercedes Crossover. Nikdo nemohl tvrdit, že to nebyl nejlepší nápad. Snad kromě Ethana, který nebyl zahrnutý do plánování detailů. Domluvil jsem se na tom s Beauem, který se obrátil pro svolení k Ashton. Chystal jsem se zeptat Beaua jestli si s Ash vezmou zadní sedačku, takže bych měl Lanu a Ethana blíž, ale představa Beaua zastrčeného vzadu, daleko od všech ostatních mě bodla v hrudi.

Nemyslím si, že bych to zvládnul. Takže jsem zůstal zticha, když si Ethan rychle zabral zadní řadu, držíc Lanu za ruku, když nastupovala do auta. Bolest z přemýšlení nad Ashton a Beauem byla rychle uhašena rudou žárlivostí. Ethanovi oči byly přilepené na Laninu roztomilém, malém zadku, který v těch krátkých letních šatech sotva zakrývala.

“Myslím, že jsi právě zavrčel,” zašeptala Leann, když prošla kolem mě a otevřela dveře spolujezdce. Odtrhl jsem pohled od Ethana soukajícího se vedle Lany a nastoupil jsem. Tohle bude zasraně dlouhá, třicetiminutová cesta.

“Pořád se mračíš,” škádlila mě Leann. Střelil jsem po ní pohledem, který jí jen rozesmál.

“Opravdu jsem si myslela, že se přes Ash nikdy nedostaneš. Jsem překvapená,” řekla pod vousy, pak si stáhla zrcátko před sebou a podívala se dozadu na Lanu a Ethana.

“Jestli to pomůže, nemyslím si, že by do něj šla,” řekla a pak vrátila clonítko zpátky.

“Najdi si cokoli chceš poslouchat,” byla moje jediná odpověď na její vlezlý komentář. Leann mlaskla jazykem a zašklebila se než se sklonila dopředu a začala prohledávat stanice.

“Víš, Ethan je dobrej kluk. Nemá žádné postraní úmysly.”

Skřípajíc zuby jsem zavrtěl hlavou a střelil po ní varovným pohledem.

“Býval jsi takový slušný a milý kluk, Sawyere Vincente. Změnil jsi se … hodně.”

Upravil jsem si zpětné zrcátko, takže jsem měl přímý výhled na Lanu. Pozorovala mě. Vzteklá frustrace se odplavila, když se na mě plaše usmála.

Mrknu jsem, podíval se zpátky na silnici a rozhodl se, že auto bude jediné místo, kde jí ode mě Ethan odvedl. Raději by si to měl užít.

“Je to Ash nebo Lana koho kontroluješ?” zeptala se vedle mě Leann.

Uvědomil jsem si, že jsem na Ash zapomněl. Sevřel se mi žaludek. Co se to děje?

Ash seděla přímo za mnou vedle Beaua. Natáhl jsem se a upravil zrcátko právě včas, abych viděl jak se Ash směje a hlavu má položenou na Beauově rameni. Známá

bolest se vrátila. Zvedla oči a setkala se s mými. Smích, který v nich jiskřil zmizel a přes obličej jí přejel zúčastněný smutek. Stýskalo se mi po těch zelených očích smějících se na mě. Pevně jsem sevřel volant a soustředil se na silnici místo holky, kterou jsem vždycky miloval, sedící za mnou, nebo bratrance vysílající vlny chtíče pokaždé, když se k ní dostal příliš blízko.

“Možná by sis to zrcátko měl přenastavit,” ozvalo se za mnou Beauovo tiché varování. Kdybych ho jen mohl nenávidět. Protože jsem chtěl. Tak strašně. Natáhl jsem ruku, nastavil zrcátko tak, že jsem neviděl ani jednu holku a zesílil písničku, kterou Leann vybrala, Brak Your Little Heart od All Time Low. To se hodilo.

LANA

“Jsem rád, že jsi šla dneska se mnou,” řekl Ethan a trochu se ke mně naklonil. Odtrhla jsem oči od Sawyerovi hlavy. “Díky za pozvání,” odpověděla jsem a doufala, že není znát zklamání v hlase. Když mi Ashton řekla, že Sawyer koupil od Leann lístek navíc a zařídil odvoz jedním autem, doufala jsem, že to bylo kvůli mně a ne kvůli ní. Pak když nastoupil do auta a upravil si zrcátko tak, aby na mě viděl, mi hloupě poskočilo srdce. Ale během chvilky ho nastavil tak, aby mohl vidět Ashton. Nedíval se na mě, když mrkal…díval se na Ashton. Beau si toho všiml taky.

Ethan se podíval na Sawyera a vzdychl. “Nejsem si jistý proč tohle dělá. Promiň, ale vypadá to jako by jsme měli být dnes večer svědky dalšího dramatu ‘Vincentových chlapců’. Sawyer nikdy nebude schopný nechat Ash plavat, i když je zřejmý, že ona ho nechala.”

Nevolnost, která následovala po jeho slovech nebyla překvapující. Přemýšlela jsem o stejné věci, ale slyšet to od někoho dalšího bylo těžký. Byla jsem si tolik jistá, že mě dnes Sawyer viděl. Mohla jsem cítit jak ho přitahuju. Ale na druhou stranu, co jsem věděla o klucích a sexu? Nevěděla jsem nic. Když má kluk rozkrok mezi holčičíma stehnama, pravděpodobně ztvrdne. Z toho co jsem o klukách slyšela si prostě nemůžou pomoct. Povzdychla jsem si, zašoupla se víc do sedačky a zkřížila nohy.

Moje naděje, že je dnešní večer o mě teď zmizela. Ethan si zasloužil víc než mě, odhodlanou získat si Sawyerovu pozornost. Konec konců to byl Ethan, ne Sawyer, kdo platil za moje jídlo a lístky.

“Nikdy předtím jsem na koncertu nebyla,” řekla jsem, abych změnila téma.

Ethanovi oči se rozzářily. “Opravdu? Takže jsem tvůj první,” laškovně zavrtěl obočím. Nemohla jsem si pomoct a zasmála se.

“Myslím, že jsi,” odpověděla jsem flirtovním tónem, který jsem si nacvičoval doma o samotě v pokoji, ale nikdy ho neaplikovala na kluka.

Oči se mi na chvíli rozšířily, překonal malou vzdálenost mezi námi a sklouznul mi rukou po stehně, aby mě vzal za ruku. Nechala jsem ho. Protože vážně, proč by ne?

Než jsme se dostali k restauraci na pláži, měla jsem čas se tak nějak dostat přes počáteční zklamání dost na to, abych si začala užívat. Jestli budu muset celý večer sledovat Sawyera celého zamilovaného do Ashton, možná zase skončím na záchodě s potřebou vyzvracet se. Právě teď, budiž, byla jsem v pohodě.

“Bude se ti tu líbit. Mají nejlepší smažený ústřice,” informoval mě Ethan, když jsme mířili ke schodům vedoucím do restaurace.

“Nebo je můžeš jíst syrové,” Sawyerův hlas byl tak blízko mému uchu až jsem se lekla. Odtrhla jsem pohled od našeho cíle a otočila se, abych se podívala na Sawyera, který se mnou teď srovnal krok. Obdařil mě sexy, malým úsměvem, “Podělím se s tebou o svůj tucet.”

“Tucet?” zeptala jsem se, stále omámená dráždivou vůní jeho kolínské a dotekem jeho prstů, když lehce přejel přes moje.

“Syrových ústřic,” odpověděl líným tónem.

“Ach, nikdy předtím jsem je nejedla. A nejsem si jistá jestli chci,” hlas mi zněl zcela bez dechu, z vlivu jakým na mě působil. Byla jsem tak slabá, co se týkalo Sawyera.

“Naučím tě jak přesně to udělat, aby ti sklouzly dolů pěkně a hladce,” hlas mu klesl do chrapotu. Chtěla jsem se ovát, protože mi najednou bylo hrozně, hrozně horko.

Vítr od moře mě vůbec neochladil.

“Ach,” bylo vše co se mi podařilo odpovědět.

“Jestli bude chtít ústřice, obstarám je pro ní,” odpověděl Ethan podrážděným tónem a připomněl mi tak, že šel z druhé strany vedle mě.

“Zrovna jsem jí nabídl, že se rozdělím, E. Nemusíš být hned naštvanej,” řekl Sawyer aniž by ze mě spustil oči. Jeho prsty se jemně propletly mezi moje a pak mi pohladil vnitřní stranu paže. Musela jsem zatrnout zuby, abych nevydala trapný zvuk

způsobený lahodným pocitem z jeho doteku.

Ethat otevřel dveře, přitáhl si mě k sobě blíž, ruku mi položil na dolní část zad a nasměroval mě do restaurace před sebou. Sám se přesunul mezi mě a Sawyera. Z

čehož jsem se cítila provinile. Celá jsem se rozplývala Sawyerovi u nohou, zatímco jsem měla rande s Ethanem.

“Musím jít na dámy. Pojď se mnou, Lano,” řekla Lean, popadla mě za ruku a táhla mě na toalety, pryč od zbytku skupiny.

V okamžiku, kdy se za mnou zavřely dveře se na mě Leann otočila, “Fíha, holka.

Potřebuješ nastříkat do obličeje trochu studený vody? Potom čím jsem byla svědkem myslím, že možná taky potřebuju zchladit.”

Se zasténáním jsem si zakryla obličej rukama. Skvělý, všichni si toho všimli. Proč mi tohle Sawyer dělal? Byla jsem na zavolání jeho. Bylo to směšný. Chtěl díky mě přimět Ash, aby žárlila a já mu padla přímo do náruče. ECH!

“Mrzí mě to,” řekla jsem nakonec skrz dlaně.

Leann se zasmála, “Co tě mrzí. Ty jsi nic neudělala. Sawyer Vincent je žhavej, Lano.

On se nikdy, a tím myslím opravdu nikdy s nikým tak neodvázal jak jsem to právě viděla. Dokonce ani s Ashton. Nemůžu uvěřit, že jsem ho právě teď takhle viděla.

Tím chci říct, ten kluk byl vždycky tak zdvořilej a uctivej. Nikdy nebyl sexy. Myslím jako sex-y. Nevěděla jsem, že to v něm vůbec je. Ale sakra, přísahám, že si za tričko potřebuju hodit nějakej led. Vždycky jsem si myslela, že je krásnej, ale nikdy nemohl konkurovat Beauovu sex-appealu, protože byl tak … hodnej. Ale vooo-hůůů, právě teď je jím nasáklej. Skočila bych mu do náruče, kdyby tohle udělal mě a to mám kluka.”

Spustila jsem ruce a vstřebávala Leannina slova.

“Přemýšlej o tom. Viděla jsi ho někdy dotknout se, nebo podívat se na Ashton způsobem, který by naznačoval, že s ní chce být o samotě? Ne, neviděla. Protože se to nikdy nestalo. Choval se jako by byla jeptiška a on kněz. Ale s tebou, právě teď,”

Leann mávla rukou směrem ke mně a šibalsky se usmála, “byl SEXY.”

“Opravdu?” zeptala jsem se nevěřícně.

“Ano, opravdu! Otázka je … co uděláš s Ethanem? Protože on je hodnej kluk. Nechci ho vidět raněného a zdá se, že tě má opravdu rád.”

Kroutíc hlavou jsem přešla k umyvadlu. “Nevím, chci tím říct, nemám ho ráda tím způsobem, nebo tak něco. On je prostě milej kluk a zdá se, že má o mě zájem a myslela jsem -” odmlčela jsem se. Ethan byl její kamarád a já si nebyla jistá jestli je dobrý nápad být upřímná ohledně toho proč jsem souhlasila jít s ním na rande.

“Myslela sis, že by Sawyer mohl žárlit. To už jsem pochopila. Jsme ženský, Lano. To už se stává, když nad námi bůh, jako Sawyer Vincent rozpoutá svojí sílu. Jen Ethana odmítni jemně. Neubližuj mu, dobře?”

Přikývla jsem a zvedla zrak, abych se podívala na svůj odraz v zrcadle. Kdo byla ta holka co se na mě dívala? Znám jí ještě vůbec? Nejen že vypadala jinak, taky se úplně jinak chovala.

“Neublížím mu. Ujistím se, aby to pochopil a ani ho dnes kvůli Sawyerovi nebudu ignorovat.”

Leann přikývla. “Dobře.”

Dveře za mnou se otevřely a dovnitř vešla Ashton okusujíc si spodní ret, když jí pohled přelétával mezi mnou a Leann.

“Musela jsem rozběhnout nějaký zásah, ale myslím že teď už je všechno urovnaný,”

informovala jí Leann, když vešla váhavě na toalety.

“Ach, dobře,” chvíli si mě prohlížela, “jsi v pořádku?”

“Ano. Jsem v pohodě.”

“Sawyer se s ní jiný, Ash,” řekla Leann stroze.

“Já vím. Všimla jsem si.”

“Myslím, že je to víc, než si sám vůbec uvědomuje.”

Ashton se dívala na Leann a malý úsměv je dotkl jejích rtů. “Myslíš?”

Leann kývla. “Jo.”

Ashton se natáhla pro mojí ruku a stiskal jí. “Pojď, vrátíme se než jeden z nich řekne nějakou blbost a rozpoutá se peklo.”

10. Kapitola

SAWYER

“Co to sakra bylo?” dožadoval se Ethan jakmile byla Ashton z doslechu.

“Ash šla na záchod,” protáhl jsem znuděným tónem.

Ethan začal vstávat a zavrčel na mě.

“Sedni si,” vyštěkl Beau a Ethan se zase posadil na židli.

“Ty víš co myslím, Sawyere.”

“Věděl, že se mi Lana líbí. Kruci, byl s náma celý den na lodi. Byla se mnou. Se mnou. Chce být se mnou. Můžeš jí to vidět na tváři. Není moje chyba, že jí pozval ven a ona byla příliš hodná na to, aby ho odmítla.”

Ethan si frustrovaně povzdychl. Věděl, že mám pravdu. “Jsi pořád hotovej do A-”

odmlčel se, když po něm Beau střelil vzteklým pohledem.

“Ne, nejsem hotovej do Ash. Ona šla dál a já se pokouším o to samý. Ale ty mi stojíš v cestě.”

“Musíš s ní flirtovat na mým rande? Nemohl bys mě alespoň nechat si s ní dnešní večer užít?”

Vrtíc hlavou jsem zvedl colu, kterou přede mě položila servírka. “A nechat jí si myslet, že mi je jedno, že je tu s tebou? Ne, to nemůžu. Potřebuje vědět, co chci.”

Beau si odkašlal a vstal. “Ahoj zlato,” vytáhl židli vedle sebe, aby se na ní Ash posadila. Otočil jsem se, abych viděl Lanu jak přichází ke stolu a pohledem přelétá mezi mnou a Ethanem. Strategicky jsem se posadil na místo na konci stolu, když si Ethan sedal na začátek, nechávajíc místo vedle něj volné pro Lanu.

“Hádám, že tohle místo není pro mě,” řekla Leann potichu pobaveným tónem, když procházela kolem mě a sedla si na druhou stranu vedle Ash. Lana si odtáhla židli a sedla si přesně doprostřed mezi mě a Ethana. Pošoupnul jsem si židli a překonal vzdálenost mezi námi dokud jsem neměl stehno přilepené na jejím.

“Ahoj,” řekl jsem tiše, když na mě koukla přes oponu vlasů, která nás od sebe dělila.

Natáhl jsem ruku a zastrčil jí hedvábné lokny bránící mi ve výhledu za ucho. “Tak, to je lepší.”

Její postoj se napjal.

“Dáš si semnou ty ústřice?” zeptal jsem se a naklonil jsem se, abych se podíval do jejího menu místo, abych si otevřel svoje.

“Ach, já hm,” koktala a Leann si hlasitě povzdychla.

“Uber trochu jo? Ta holka je tak zdeptaná, že může sotva mluvit.”

Nespustil jsem oči z Lany. “Jsi ze mě nervózní?”

Lana zvedla oči, aby se setkala s mým pohledem. Malý, omluvný úsměv se dotkl jejích rtů. Světle růžový lesk na rty dělal její horní ret ještě plnější než obvykle.

Naklonil jsem se a zachytil lehký závan malinové vůně.

“Trochu,” odpověděla tiše.

Byla na rande s Ethanem a já jí hodně stěžoval, aby se cítila pohodlně. Vina, která se na mě přivalila mě zastavila v naklánění se a pře malou ochutnávkou těch rtů s malinovou příchutí.

“Omlouvám se. Přestanu,” řekl jsem tak tiše, aby mě slyšela jen ona.

V pozadí se ozýval Ashtonin hlas, když se snažila stáhnout pozornost ostatních na sebe a pryč ode mě a Lany.

“Děkuju,” odpověděla a pak obrátila pozornost zpátky ke svému menu. Posunul jsem si židli zpátky do správné vzdálenosti, odolal jsem pohledu na ní, když jsem si objednával jídlo a navazoval jsem rozhovor se všemi ostatními. Dělal jsem co bylo v mých silách nespočívat na ní pohledem a neklesat hlasem, když jsem mluvil přímo s ní. Dokonce se mi podařilo jíst, zatímco jsem sledoval Beaua líbat Ashtoninu ruku, holé rameno a spánek kdykoli měl možnost.

*

“To je Sawyer jakýho si pamatuju. Uvažovala jsem kam zmizel,” zašeptala Leann, když šla vedle mě na tribunu ve Wharf. Ash a Beau šli v předu a Ethan s Lanou byli za námi. Neotočil jsem se, abych je zkontroloval. Nebyl jsem si jistý jestli bych zvládnul vidět je jak se jakýmkoli způsobem dotýkají.

“Co tím myslíš?” zeptal jsem se jen protože jsem potřeboval rozptýlení.

“Sexy a nažhavený Sawyer je nový. Nikdy jsem tě neviděla zacházet s holkou jakoby jsi jí chtěl sníst, kdybys dostal šanci. Bylo to … zajímavý.”

“Myslíš si, že mě Lana dělá sexy a nažnavenýho?”

Lean se zasmála, “Já to vím. Pokud by ti ta holka pokynula prstem, přimáčknul bys jí na první tvrdý povrch, který bys našel.”

Zpomalil jsem a podíval se na Leann, “Cože?”

“Nedělej jako bys nevěděl o čem mluvim. Chceš jí. Sladká, upjatá a spořádaná Lana je teď naprosto sexy a dostala se ti pod kůži. Tohle s tebou Ash nikdy neudělala.

Nikdy jsem tě na ní neviděla se podívat jako bys jí chtěl. Ona byla tvoje trofej nebo majetek a tys na ní byl skutečně hrdý, ale tvoje tělo po ní neprahlo.”

Zatnul jsem čelist a zíral dolů na Leann. “Nemáš tušení o čem mluvíš. Miloval jsem Ashton jako blázen. Byla můj svět. Plánoval jsem si s ní budoucnost. Nikdy nebyla trofej nebo majetek. Jen protože jsem s ní nezacházel jako se sexy hračkou

neznamená, že nebyla smysl mýho života. Respektoval jsem jí. Vždycky jsem s ní zacházel s úctou. Nejsem v nebezpečí, že bych se zamiloval do někoho jako je Lana.

Ona je rozptýlení. Jasně, chovám se k ní jinak, protože je jiná, ale pořád je jen pro zábavu.”

Leannin výraz s vytřeštěnýma očima, když se rozhlížela napravo i nalevo mě

upozornil na skutečnost, že jsem se zastavil a zvýšil hlas. Otočil jsem hlavu doprava a viděl jak se na mě Beau s Ashton dívají. Beauův výraz byl cokoli kromě potěšeného a Ash vypadla, že se rozbrečí.

A kruva, Lana.

Otočil jsem hlavu doleva a uviděl Laniny zelené oči lesknoucí se neprolitými slzami, když se na mě dívala. Ethan na mě zíral vražedným pohledem.

“Lano,” začal jsem na ní, ale zavrtěla hlavou, otočila se a utekla. Udělal jsem krok, abych se za ní rozeběhl, když se přede mě postavil Ethan.

“Ne. Nenechám tě tohle jí dělat. Myslel jsem si, že jsi možná upřímný a byl jsem ochotný ustoupit a nechat ti jí. Ale ty nejsi. Pokud bys byl, nikdy bys nebyl schopný křičet jako teď aniž bys pomyslel na to, že tě slyší.”

“Vypadni mi z cesty, Ethane.” Chystal jsem se kolem něj protlačit, když mi na rameno dopadla velká ruka.

“Musíš ho nechat jít za ní. Už jsi udělal dost.” Beau mě nenechá jít. Napřed bych se s ním musel poprat, což by nás oba dostalo akorát tak do vězení. Shrbený porážkou jsem se otočil a šel k autu. Jakmile začne koncert a Beau bude rozptýlený, najdu jí.

Napravím to. Musím. Zraněný pohled v jejích očích byl bolestivější než jsem si kdy dovedl představit.

LANA

“Lano, počkej,” volal za mnou Ethan. I když jsem si moc přála, aby mě neviděl plakat kvůli Sawyerovi, nemohla jsem od něj prostě utíkat. Zastavila jsem se a opřela se o cihlovou zeď před toaletami. Ethan se postavil přede mě a z ustaraného výrazu v jeho tváři jsem se cítila ještě hůř.

“Lano, omlouvám se.”

“Za co? Neudělal jsi žádnou chybu, kromě toho žes mě pozval na rande.”

Natáhl ruku, dotkl se ze strany mojí tváře a prstem setřel pryč slzy. “Nic na pozvání tě ven nebyla chyba.”

Smutně jsem se zasmála. “Jo, jasně.”

“Myslím to vážně,” povzdechl, spustil ruku, aby chytil mou. “Dneska na lodi jsem si uvědomil, že máš ráda Sawyera. Zbytek ženské populace v Glove má na něj zálusk, kromě Ash, takže to nebyla žádná velká věda. Pořád jsem chtěl svojí šanci. Nečekal jsem, že Sawyer najde způsob jak taky přijít.”

Byla jsem dost pitomá na to, abych si myslela, že přišel kvůli mně. Bylo smutný jak jsem byla pošetilá. “Jsem idiot,” zašeptala jsem skrz knedlík v krku.

“Ne, jsi chytrá, krásná a vtipná.”

Usmála jsem se na něj a setřela si zbytek slz z tváře. “Děkuju.”

“Budeš v pořádku?”

“Ano, jen protřebuju chvilku o samotě. Jestli je to v pohodě.”

Ethan přikývl. “Jasně, sejdeme se na našich místech.”

“Dobře.”

V umyvadle jsem si opláchla obličej studenou vodou a utřela do papírového ručníku.

Můj makeup byl pryč a pihy, na kterých jsem se tak nadřela, abych je zakryla vystupovaly proti zarudlému obličeji jako neonové světlo. Měla jsem makeup v kabelce, ale nechala jsem si jí v autě. Sawyer ho nejspíš zamknul, ale na druhou stranu tohle byla jižní Alabama, lidé si tu auta zamykali jen zřídka. Potřebovala jsem procházku a pročistit si hlavu. Přinejmenším jsem mohla auto aspoň zkontrolovat a dát svému rudému obličeji čas vrátit se k normální bledé barvě.

Našla jsem řadu D a zamířila dolů, dokud jsme neviděla černý zadek Mercedesu Sawyerovi mámy. Proplétajíc se mezi auty jsem si nevšimla, že jsou dveře otevřené, dokud přede mnou nestál Sawyer.

“Lano,” řekl překvapeným tónem.

Couvajíc jsem se začala otáčet, abych mohla utéct zpátky na toalety a vybrečet se trochu víc, protože on byl prostě tak dokonalý, že jen pohled na něj bolel.

“Lano, prosím, neodcházej. Musím s tebou mluvit.”

“Řekl jsi dost.”

“Lano,” Sawyer mě chytil za ruku a jemně, ale pevně mě otočil a opřel o dveře auta.

“Potřebuju, abys mě vyslechla,” prosil, vzal můj obličej do dlaní a jemně mi palci třel tváře.

“Jsem kretén,” začal a já bojovala s nutkáním souhlasně přikývnout. “Nechtěl jsem, aby nic z toho co jsem řekl vyznělo takhle. Nebylo to dokonce ani o tobě a o tom co k tobě cítím.”

“Opravdu? Protože to tak rozhodně znělo,” vyhrkla jsem.

“Leann mě obviňovala z toho, že jsem Ashton nikdy skutečně nemiloval. Říkala, že jsem o ní přemýšlel jako o trofeji nebo majetku. To mě rozhodilo.” Zavřel oči a frustrovaně si povzdychl.

“S tebou jsou věci jiné. Nejsem si jistý co to je, ale když jsem s tebou cítím něco co jsem nikdy předtím necítil. Chci tě. Strašně. Překvapuje mě to a děsí mě to k smrti.

Možná pro tebe nejsem dobrý. Možná co cítím je špatný. Protože jsem miloval Ashton. Byla všechno co jsem potřeboval … ale nikdy jsem necítil

nekontrolovatelnou touhu dostat jí pod sebe.” Ztišil hlas. “Nikdy jsem nevyhledával důvody, abych si kolem sebe mohl omotat její nohy, tak abych jí k sobě cítil přitisknutou. Nikdy,” ztěžka polknul. “Nikdy jsem nepomyslel na to být uvnitř ní.”

Když jsem se na něj dívala zapomněla jsem dýchat. Vypadal rozpolcený mezi

strachem a touhou. Sladký kluk, do kterého jsem se před lety zamilovala tam byl, ale byl pod tím, v kterého se pomalu měnil.

“Nejsem pro tebe dobrý. Nevím proč tě tak hrozně chci. Byl jsem na sebe naštvaný za to co jsem předtím řekl. Byl jsem naštvaný, protože jsem tě chtěl způsobem jaký jsem předtím nikdy nezažil. Před tebou jsem chtěl jen vynikat ve fotbale a ve škole. Chtěl jsem, aby na mě rodiče byli pyšní. Ale teď chci taky další věci. Dostala jsi mě způsobem, který nechápu.”

Postavila jsem se na špičky a zastavila jeho slova rty, ale než mě k sobě mohl přitáhnout, ustoupila jsem a přerušila polibek. “Díky žes mi to vysvětlil,” odpověděla jsem, když mi pohledem pátral ve tváři po vysvětlení, proč jsem ho políbila a pak tak rychle couvla.

“Vím že jsi miloval, nebo miluješ Ashton. Sledovala jsem tě vyrůstat a zbožňovat jí.

To jen že …nejsem si jistá jestli dokážu zvládnout, že se mnou jednu chvíli flirtuješ a v momentě trucuješ nebo vybuchuješ hněvem kvůli Ashton a Beauovi.”

“To je dost fér,” řekl Sawyer, natáhl ruku a propletl si semnou prsty. “Nejsem připravený na jakýkoli druh vztahu, ale rád bych si užil tohle léto. Než jsi přišla do města, nebyl jsem si jistý jestli to tu do srpna vydržím. Teď jsi tady a mě už se odejít nechce. Rád bych si tohle poslední bezstarostný léto užil s tebou.”

To nebylo přesně to v co jsem doufala, když jsem se rozhodla přijet sem, ale bylo to mnohem víc než jsem očekávala. Třeba Sawyer brzy najde způsob jak se pohnout dál.

Kromě toho jsme potřebovali čas na to se navzájem poznat, aniž by mezi námi stála Ashton.

“To bych taky ráda.”

SAWYER

Ashton vyvalila oči překvapením, když nás s Lanou viděla přicházet společně. Stála s před Beauem s jeho rukama ochranitelsky omotanýma kolem těla. Odtrhl jsem od ním pozornost a přestal se snažit číst výraz její tváře. S tím sem musel skončit. Beau zvedl hlavu, aby se podíval na co Ash zírá, nadzdvihl obočí a pak zavrtěl hlavou než se znovu otočil a sledoval pódium kde Little Big Town zpívali Boondocks.

“Jsem tady s Ethanem,” řekla vedle mě Lana.

“Já vím.” Ale to neznamenalo, že se mi to líbí. Její malá ruka chytla mojí, stiskla jí a zase pustila a šla směrem k Ethanovi, který si konečně všiml, že se vrátila. Jeho ustarané zamračení přelétlo od ní ke mně a mě neušel záblesk zlosti. Nelíbilo se mu, že se vrátila se mnou. Nemohl jsem mu to mít za zlé. Taky se mi nelíbilo vidět Lanin obličej celý rudý a skvrnitý od pláče. Potom co si vzala z auta kabelku jsem jí doprovodil k toaletám. Šla dovnitř a odvedla dobrý kus práce v zakrytí těch rozkošných pih.

Nešel jsem za ní. Tohle bylo Ethanovo rande. Jeho jediný. Protože byl můj kamarád a já jsem od ní opravdu po rozhovoru, který jsme měli u auta potřeboval trochu odstupu, zbytek večera jsem strávil povídáním s Leann a posloucháním muziky.

Leann si mě prohlížela, když jsem se šel postavit vedle ní. Než stihla otevřít pusu a zeptat se mě na dvacet otázek, které se jí netýkaly, informoval jsem jí, “Nechci o tom mluvit.”

Zavřela pusu, věnovala mi nevraživý pohled a pak se zaměřila na něco co Ethan říkal Laně. Nedovolil jsem si ani podívat jejich směrem.

11. Kapitola

LANA

Někde v pozadí hrála hudba a já se točila v kruzích a hledala. Přimotala jsme se k velkému útesu a než jsem se vrhla vstříc smrti, prudce jsem otevřela oči. Zírala jsem do stropu. Hudba teď byla mnohem hlasitější. Colbi Caillant mi dával vědět, že mi někdo volá. Sténajíc jsem se natáhla pro mobil na polštáři vedle mě. Šla jsem spát v naději, že dostanu textovku od Sawyera, ale ta nepřišla.

Proč mi máma volá v sedm třicet ráno?

“Mami?”

“Ahoj miláčku, promiň, že tě budím, ale chtěla jsem ti zavolat dřív než tvůj hloupý otec. Tohle potřebuješ slyšet ode mě a ne od něj. On nemá s ostatními ani kapku soucitu. Prostě jen chodí okolo a zraňuje lidi bez ohledu na to jakou škodu napáchá.

Sobeckej chlap. Ještě ti nevolal, že ne? Protože jestli ti už volal, skočím do letadla a poletím do New York City nakopat mu ten jeho -”

“Mami, mohla bys mi prosím říct o co jde?” posadila jsem se na posteli, zatímco matka mlela o tátovi. To byla její oblíbená část. Přicházet s novými jmény pro mého otce.

“Promiň. Nechala jsem se unést,” povzdychla si do telefonu. “Tvůj otec se bude ženit, Lano, s tou jeho novou děvkou.”

Byla jsem na to připravená, no možná ne tak brzy, ale věděla jsem, že se odstěhoval, aby byl blíž nějaké ženě, kterou poznal na služební cestě. Doufala jsem, že ho v létě jeden týden navštívím jestli si najde ve svém programu čas. Znělo uboze, že jsem čekala, že si na mě udělá čas, ale byl to můj táta. Až do loňska s námi žil v jednom domě. Ze začátku jsem ho nenáviděla, ale nakonec jsem chtěla zpátky svůj vztah s tátou.

“Dobře,” začala jsem, opatrně jsem se snažila filtrovat slova, zatímco jsem mluvila s mámou. Zblázní se pokud se ho zastanu. Nelíbily se mi její neustálé připomínky, že opustil i mě vždycky, když jsem se ho snažila bránit. Protože měla pravdu. Taky mě opustil, ale miloval mě. Věděla jsem, že ano. Toho dne kdy podepsal rozvodové papíry mi řekl, že s ní zůstával dokud jsem nevyrostla. Plánoval, že jí opustí v momentě, kdy odejdu na vysokou, ale událo se pár věcí a musel odejít dřív. Řekl mi, že nic z toho není kvůli mně. Miloval mě a byl na mě hrdý. Potřebovala jsem tomu věřit. Držela jsem si to tu noc v hlavě, když máma ve svém pokoji plakala, křičela a házela věcmi po ložnici.

“Věděly jsme, že to myslí vážně, když se přestěhoval, aby byl s ní. Kdy má v plánu svatbu?”

“Já jsem teda určitě neočekávala, že si tvůj téměř čtyřiceti sedmiletý otec bude chtít vzít tři a dvacetiletou couru! Co si pomyslí lidi? Zničil naší pověst. Lidé ve městě to zjistí a budou mluvit. Nebudeš schopná projít městem aniž by ti lidé šeptali za zády.

Tohle nás ZNIČÍ, Lano. Prostě zničí!”

Dvacet tři? Nahrbila jsem se. Copak se můj táta zasnoubil s holkou jen o pět let starší než já? To bylo prostě … příšerný. Máma pokračovala v tirádě a nazývala tátu různými jmény, zatímco jsem seděla a zírala do zdi před sebou. Slova ‘Domov je tam, kde je tvoje srdce’ napsaná v zarámovaném obraze a zavěšená na bledě modré zdi se mi vysmívala. Domov? Co byl teď domov? Matčin dům, kde nebyla trocha klidu?

Tátův byt na Manhattanu? Měl asi 500 stop čtverečních a on se chystal nastěhovat ke svojí přítelkyni vysokoškolského věku. V očích mě štípaly slzy a chodbou ke mně zavanula vůně kávy. Slyšela jsem tetu se strejdou jak si dole v kuchyni vesele povídají a na sporáku se smažila slanina. Tohle byl domov. Takový jaký jsem nikdy nepoznala.

“Slyšíš mě Lano?”

Potřásla jsem hlavou nad lítostivými myšlenkami a odkašlala jsem si. “Promiň mami, co jsi říkala?”

“Chce abys přiletěla do New Yorku na svatbu. Věřila bys tomu? Moje holčička v New Yorku. Řekla jsem mu v žádném případě. Nebudeš se chtít účastnit jeho směšné svatby. Ale on trval na tom, že si s tebou nejprve promluví. Buď na ten hovor dnes připravená. Ta malá flundra chce, abys byla družička. Ani jsi jí nepotkala.”

“Dobře mami. Díky, žes mi dala vědět. Musím jít. Zavolám ti později. Ashton na mě čeká, jdeme si po ránu zaběhat.” Máma mi spolkla lež a já padla zpátky do polštářů hned jak jsem zavěsila.

Mohlo se tohle podělat ještě víc? Domovní telefon zazvonil a já slyšela jak ho teta zvedla. Nemusela jsem se zvedat, abych věděla, že je to moje máma, aby tetě všechno řekla. Věděla jsem, že mě bude teta krýt. Chápala to. Vždycky. Zachumlala jsem se do peřiny a zavřela oči. Pro teď jsem mohla předstírat, že tohle je můj domov.

Že mám bezpečné, šťastné místo.

*

Když jsem o několik hodin později vešla do kuchyně, vzduch pořád plnila slabá vůně slaniny. Ashton stála v pyžamu u linky s rozcuchanými vlasy a nalévala si šálek kafe.

“Brý ráno,” řekla jsem, zastavila se vedle skříňky a vyndala si taky hrnek.

“Ach, to je moje kámoška na ranní běhání,” škádlila mě s úsměvem.

“Ech, jo, za to se omlouvám. Potřebovala jsem výmluvu do telefonu.”

Ashton se zasmála a podala mi konvici s kafem. “Bez obav. Podle vzkazu, který nám mamka nechala, tě kryla.” Ukázala na dopis ležící na baru.

Natáhla jsem se a zvedla ho.

Dobré ráno holky,

Doufám, že jste si ranní běhání užily. Musím říct, že když mi dnes ráno Caroline zavolala a zmínila se, že venku běháte, byla jsem trochu překvapená. Mohla bych přísahat, že když jsem procházela kolem vašich dveří, byly pevně zavřené.

Ale žádné strachy, tuhle informaci jsem své sestře neprozradila. Věří, že jste si obě užily hezký, dlouhý běh než jste se přišly dovnitř najíst nějaké slaniny a vajec, které jsem připravila.

S láskou,

Máma

Pro sebe jsem se usmála a položila vzkaz.

“Jak to že tvoje máma dokáže být tak v pohodě a moje je šílený psycho?” zeptala jsem se a usrkla černé kávy.

Ashton dokonce ani nepopřela šílené tendence mojí mámy. Věnovala mi smutný

úsměv a pokrčila rameny.

“Proč tvoje máma volala dnes ráno tak brzy?”

Protočila jsem ramena a položila hrnek. Opravdu se mi o tom nechtělo moc mluvit, ale věděla jsem, že vylít to ze sebe někomu jinému než mámě bude jednodušší.

“Táta se bude ženit.”

Ashton vytřeštila oči, naklonila se, aby se oběma lokty opřela o pult a okamžik si mě prohlížela. Věděla jsem, že se snaží odhadnout mojí reakci na tuhle novinku.

“Tys to čekala, že jo?” zeptala se váhavě.

“Ano, čekala. Ale ne tak brzo a možná ne s holkou jen o pět let starší než já.”

Klesla jí čelist. “Strejda Nolan je zasnoubený s tři a dvacítkou?

Znělo to směšně, když to řekla nahlas. Můj táta nebyl atraktivní chlap. Jasně, milovala jsem ho, ale byl starý a plešatý. Nemluvě o jeho pupku. “Bláznivý, co?”

“Jo, opravdu šílený…jsi v pořádku? Chystá se ti volat?”

Ani jsem si nebyla jistá jestli jsem v pořádku. Dokonce ani, když moji rodiče žili ještě doma. Neustále se hádali. Většina mých vzpomínek z dětství byly jejich výstupy, kdy máma ječela na tátu.

“Jsem v pohodě. Měl by dnes volat. Jeho snoubenka…ona chce, abych byla její družička. Dokonce jsem jí ani neviděla. Myslím, že se ho zeptám jestli bych spíš nemohla být jeho družba. Myslím, že bych se mohla navlíknout do smokingu.”

Ashton si dlouze povzdychla, pak přešla kolem baru a postavila se vedle mě. Omotala mi ruku kolem pasu a stiskla. “Když si budeš chtít promluvit, vykřičet nebo vybrečet, jsem tady.”

Oči se mi začaly plnit a polkla jsem knedlík v krku. Neměla jsem ráda, když si lidé mysleli, že jsem slabá. Nikdy jsem svoje emoce nesdílela. Držela jsem si věci uvnitř.

Vyrovnávala jsem se s nimi sama. Ale vědomí, že tu někdo je a má o mě starost-to pro mě hodně znamenalo. Víc než by si dokázala představit. Opřela jsem si hlavu o její a společně jsme se dívaly v tichosti na dvorek. Nebylo tu moc co říct. Jen mít někoho vedle sebe dělalo věci mnohem jednodušší.

Sawyer

Beau: Který dny musíš být na Floridě na tréninky?

Já: Tři dny v týdnu, začínají v červenci.

Beau: Na Alabamský to samý. Máme teda jen červenec na podniknutí toho

kempovacího výletu.

Já: Já jsem připravený, stačí říct.

Beau: Mluvil jsi s Lanou?

Já: Dnes ne. Právě jsem se vrátil z posilovny.

Beau: Ash s ní strávila ráno. Dostala se do nějakých sraček mezi jejíma

rodičema.

Zíral jsem na Beauovu poslední textovku. Lanino rozrušení mě naplňovalo úzkostí.

Nebyl jsem si jistý jestli se mi to líbí. Neměl jsem čas na nic víc než jen na letní flirt.

Já: Zavolám jí. Díky.

Beau: Buď s ní opatrnej.

Neodpověděl jsem. To nebyla jeho věc. Když jsem byl s Ashton, byl zapojenější než by měl být, ale nechal jsem to tak, protože Ash byla součástí i jeho života. Ale Lana…nebyla vůbec jeho starost. Odhodil jsem telefon na postel a šel si dát do koupelny sprchu. Už jsem stejně naplánoval den tak, abych mohl mít Lanu pro sebe.

To byla moje inspirace zatímco jsem běhal stokrát nahoru a dolu po tribuně.

“Kam máš namířeno, miláčku?”

Zavolala máma z kanceláře, když jsem šel kolem cestou do garáže. Doufal jsem že jí proklouznu, aniž bych musel odpovídat na její otázky. Byla smutná, když se semnou Ashton rozešla. A byla smutná ještě víc, když zjistila, že mě nahradil Beau. Strávili jsme hodně času společnými poradami. Museli jsme se vyrovnat s tátovou nečestností a najít způsob jak čelit pravdě aniž bychom roztrhali naší rodinu. Stále jsem chtěl, aby táta Beaua oslovil, ale neudělal to. Neexistovala žádná naděje, že by tenhle první krok udělal Beau. Měl v sobě hodně zasloužené hořkosti, kterou zapříčinil můj táta.

“Jdu vyzvednout Lanu, pamatuješ si Ashtoninu sestřenici z Georgie. Jedeme do Mobile nakoupit nějaké kempovací vybavení a možná zajdem na film nebo něco.”

Máma naklonila hlavu a zamračila se. “Není Lana dcera té bláznivé sestry Sarah?”

Nevěděl jsem o Lanině mámě víc než to, že Ash nebyla jejím fanouškem. S

pokrčením ramen jsem si zastrčil ruce do kapes. “Lana není bláznivá. To je vše na čem záleží.”

“Hmmmm … no, moc se nezaplétej. Jablko nepadá daleko od stromu.”

V uších mi zazněl hlas tety Honey, když mi celkem nedávno řekla stejnou věc o tátovi a Beuovi. Zamračeně jsem odpověděl, “Jo, to jsem si uvědomil, když jsem zjistit, že byl táta nevěrný a pak o tom lhal těm, které by měl milovat.”

Mámina záda se napjala jako pravítko. Nenáviděl jsem zraněný pohled, který jsem jí vyvolal v očích. Nezasloužila si mojí zlobu. Taky byla jen oběť.

“Promiň, mami -”

“Neměla jsem se plést do tvých věcí. Máš pravdu. Jdi a bav se. Užij si tohle léto. Na podzim se všechno změní. Je tu velké moře, plné spousty ryb a teď, když jste se s Ashton posunuli dal. Je na čase, abys začal testovat možnosti.”

Máma Ash milovala. Myslím, že nám dokonce jeden čas vybrala náš čínský porcelán.

Slyšet jí říkat tohle byl u ní významný krok. Přešel jsem pokoj a sklonil jsem se, abych jí políbil na vršek hlavy.

“Mám tě rád,” řekl jsem než jsem odešel.

“Taky tě mám ráda, chlapečku,” odpověděla.

12. Kapitola

LANA

“Ne tati. Není to tak, že bych tam nechtěla být. Chci. Jenže jsem nikdy v New Yorku nebyla a se Shandrou jsem se nikdy nesetkala. Cítila bych se pohodlněji, kdybych si sebou mohla někoho přivézt.”

“Můžeš si sebou vzít kohokoli kromě tvé matky. Nechci se s ní zabývat. Chci, abys strávila nějaký čas se Shandrou. Ona tě chce opravdu poznat. Máme pro tebe nějaké speciální novinky.”

“Speciální novinky?”

Táta si odkašlal, zakryl mikrofon a tlumeným hlasem s někým mluvil. Jaké další novinky mohl mít? Už na mě vrhl manželskou bombu. Určitě se nehodlají stěhovat do Alpharetty. To by byla katastrofa. Máma by nebyla schopná opustit dům aniž by přemýšlela o tom kdo o ní mluví nebo jí lituje.

“Shandra chce, abych ti to řekl. Budeš tak připravená, až sem přijedeš.”

“Dobře -” odpověděla jsem čekajíc se vzrůstající nevolností v žaludku.

“Bude z tebe starší sestra,” odpověděl. Jeho vzrušení bylo nezaměnitelné.

“Cože? Jak? Shandra má dítě?” Nic jiného nedávalo smysl. Proč si myslel, že budu nadšená z nevlastního sourozence, kterého jsem nikdy neměla šanci poznat?

“Ne, Shandra nemá dítě, zatím. Však víš jak. Je ti osmnáct let, Lano. Víš jak se dělají děti … že jo? Předpokládal jsem, že ti matka vysvětlila že -”

“Já vím jak se dělají děti, tati. Čemu nerozumím je … počkat … ona je těhotná?”

zeptala jsem se s hrůzou. Můj táta čeká s někým dítě? Bylo mu skoro padesát! Mohli to tak staří muži dělat? Fuj! Ble. Bude pro to dítě spíš jak dědeček.

Táta se do telefonu zasmál. “Ano, Shandra je těhotná. Plánovali jsme se brát letos na vánoce. Miluje vánoce v New Yorku, ale no, dítě se na vánoce narodí,takže jsem se rozhodli do toho praštit a mít letní svatbu.”

Oněměla jsem. Jak může jeden odpovědět na takový druh zprávy? Sklouzla jsem na zadní schody Ashtonina domu a opřela si hlavu o kolena. Táta pokračoval v tlachání ohledně plánu na svatbu a dítě. Hodlali se přestěhovat z Manhattan do New Jersey, aby si mohli dovolit dům. Nebudu v něm mít vlastní pokoje, ale můžu se dělit s dítětem, když přijedu na návštěvu. Řekl mi, že jsem kdykoli vítaná.

“Lano?” Sawyerův hlas byl vítaným rozptýlením.

Zvedla jsem hlavu a podívala se na Sawyera, který stál přede mnou s ustaraným výrazem. Přemýšlela jsem kolik toho slyšel.

“Tati, musím jít. Můj, ehm, kamarád právě dorazil a máme plány. Zavolám ti zpátky později, až se rozhodnu co dělat.”

“Přijedeš i když …”

“Nejsem si jistá, tati, teď musím jít. Zavolám ti, až to budu vědět.” Zavěsila jsem než mohl říct něco dalšího. Ještě jsem nemohla vstát a jít; potřebovala jsem chvilku.

“Jsi v pořádku?” zeptal se Sawyer a sedl si vedle mě, když bylo zřejmé, že se nechystám vstávat. Začala jsem kývat hlavou, ale nakonec jsem místo toho zavrtěla

‘Ne’. Objal mě paží kolem ramen a přitáhl si mě k boku. Ta malá nabídka pohodlí způsobila, že se mi oči zalily slzami. Zabořila jsem obličej do ohybu jeho ruky a snažila se utlumit vzlyky, které jsem nedokázala ovládnout. Sawyer se mi nepokoušel nabízet žádná povzbuzení nebo nesmyslná slova. Místo toho mě pevně držel a kladl mi malé polibky do vlasů, na spánek a čelo, když jsem mu plakala v náručí. Nikdy před tím jsem před nikým skutečně neplakala. Otevřít se někomu a sdílet s ním své emoce pro mě bylo nové. Zastrčila jsem do pozadí tu část mě, která byla tímhle chováním šokovaná, když jsem do sebe nasávala všechno pohodlí jaké jsem mohla dostat. Bylo prchavé, ale zatímco jsem ho měla, brala jsem ho.

Po několika minutách se mi podařilo ovládnout slzy. Zvedla jsem ruku a otřela si tvář. Naštěstí táta zavolal dřív než jsem si stihla nanést makeup. Bylo by ponižující, kdybych rozmazala řasenku po celém Sawyerově bílém tričku.

“Chceš o tom mluvit?”

Říct Sawyerovi, že můj táta čeká dítě se svojí dvaceti tříletou snoubenkou nebylo něco, co bych kdy dokázala udělat. Na mě samotnou to bylo moc. Nechtěla jsem v jeho očích vidět lítost, když se na mě podívá. Dávala jsem přednost touze nebo přitažlivosti. Nesrovnala bych se s tím, kdyby mě litoval.

“Ne,” odpověděla jsem, odsedla jsem si a zkontrolovala jak moc jsem mu zmáčela triko.

“Uschnu,” ujistil mě s úsměvem. Když se mi díval do tváře stále jsem mu v očích mohla vidět znepokojení. Část mě chtěl, aby o mě věděl všechno. Kromě té největší části, nikdy by se pak už na mě nepodíval stejně, kdyby věděl jak ubohý můj život ve skutečnosti byl.

“Děkuju ti.”

Sawyer se sklonil dopředu a dal mi jemný polibek do každého koutku úst, než zakryl mojí pusu svou. Nesnažil se, abych ji pro něj otevřela. Místo toho byl něžný a sladký.

“Mmmm-myslel jsem na tyhle sladký rty celý ráno,” zašeptal mi proti rtům. Roztát bylo jednoduché a nevyhnutelné. Zdálo se, že jsem ho nikdy nemohla mít dost.

Odtáhl se dřív než jsem chtěla, projel mi rukou ve vlasech a pak si několik pramenů omotal kolem prstu. “Proč se nejdeš připravit? Nemůžu se dočkat až tě dnes budu mít celý den jen pro sebe.”

Moje nohy byli najednou kompletně připravené znovu pracovat. Postavila jsem se a usmála se na něj. “Dej mi deset minut.”

Sawyer vstal a začal mě následovat dovnitř, ale pak se zastavil.

“Ehm, jo, hm, myslím, že prostě počkám v autě jestli je to v pohodě.”

Ashton uvnitř nebyla. Před hodinou odjela s Beauem, ale věděla jsem, že to není důvod proč nechtěl jít dovnitř. Uvnitř tohohle domu musela být spousta vzpomínek, kterým nebyl připravený čelit.

“Dobře, nebude mi to trvat dlouho,” ujistila jsem ho.

SAWYER

Zajet na prašnou cestu, která vedla na pole se zdálo jako špatnej nápad. Zrovna jsem strávil den s Lanou, úplně sám. Koupili jsme jí spacák, batoh a pár dalších věcí potřebných na kempování. Pak mě místo kina přemluvila, že si zahrajeme osmnáct jamek golfu. Znělo to jako hloupej nápad, ale poslouchat Lanin smích a vidět jí naparovat se kolem, když se jí povedlo trefit jamku napoprvé bylo mnohem

zábavnější než nějaký film.

“Nebyla jsem na jedné z nich od …” odmlčela se, kousajíc si ret.

Naposledy když byla Lana na polní párty, kryla Beaua a Ashton. Když jsem zjistil, že Lana věděla, že se Beau schází s Ash za mými zády, byl jsem naštvanej. Vždycky jsem si myslel, že je v mým týmu. Ale nebyla to její chyba. Teď už jsem se posunul vpřed dost na to, abych viděl jasně. Natáhl jsem se přes sedadlo a vzal jí za ruku.

“Od posledně, kdy mi Ash zahýbala za zády s Beauem. I když jsi je přede mnou tu noc kryla, nebyla to tvoje vina. Nedělej si starosti, dobře.”

Uvolnila spodní ret ze zubů a ten se zdál rudý a oteklý. No sakra, tohle bylo až příliš lákavé. Pustil jsem jí ruku, svojí jí vklouzl mezi stehna a přitáhl k sobě.

“To je lepší. Byla jsi příliš daleko,” zašeptal jsem než jsem se sklonil tak, že jsem mohl vtáhnout její spodní ret do pusy a jemně ho sát. Udělala překvapený tichý zvuk a já si jí přitáhl ještě blíž. Nechal jsem ruku klouzat dál po její holé noze a stiskl kůži na stehně. Lana přitiskla svá prsa na mojí hruď a z krku jí vyšel prosebný zvuk. Zvedl jsem jí nohu, přehodil si jí přes koleno a rukou jsem vklouznul o trochu výš po vnitřní straně jejího stehna. Zadrhl se jí dech a já si uvědomil, že čím blíže jsem jejím kalhotkám, tím rychleji mi buší srdce.

“Ne, to ne,” řekla Lana bez dechu, když mě jemně zatlačila a přerušila polibek.

Rychle mi sundala nohu z kolena a sevřela nohy. Byl jsem opravdu blízko udělat něco, co jsem udělal jen jednou v životě; byl jsem v sedmé třídě a trochu zmatený tím, proč Nicole chtěla, abych se dotkl jejích kalhotek.

“Omlouvám se,” řekl jsem, posadil se zpátky do sedadla a soustředil se na stromy přede mnou, místo toho, abych se podíval jestli je na mě naštvaná nebo hůř, vyděšená. Napřed jsem potřeboval dostat pod kontrolu bušící srdce. Byl jsem tak blízko a ona byla tak teplá.

“Neomlouvej se. Já jen … nikdy předtím jsem nic takového nedělala a jsem trochu nervózní. Nejsem si jistá jestli jsem na to připravená.”

Její malá ruka přikryla mojí a já pod jejím dotekem uvolnil sevřenou pěst.

“Ani já ne,” odpověděl jsem a konečně jsem se jí podíval do očí.

Vytřeštila oči překvapením, “Ani ty ne-co?”

Zasmál jsem se a otočil ruku tak, aby se naše dlaně dotýkaly. Pak jsem si s ní propletl prsty. “Nikdy předtím jsem nic takového nedělal. Teda jestli nepočítáš to, když nás Nicole v sedmé třídě zavřela v Kaylině skříni během hraní flašky a donutila mě dotknout se jejích kalhotek, nebo řekne celé škole, že jsem byl příliš vyděšený jí políbit.”

Laně z pusy uniklo malé zabublání smíchu a rychle si přes ní položila volnou ruku, aby ztlumila smích. Usmál jsem se a stiskl jí ruku. Byla to vtipná historka.

“Dovol mi ti říct, že to co jsme právě dělali vyhodilo tuhle velmi zvláštní a znepokojivou vzpomínku z okna.”

Tentokrát byl její smích příliš hlasitý než aby ho zakryla rukou a já se natáhl a sundal jí dlaň z úst. “Nedělej to. Rád slyším tvůj smích. A tohle je pekelně srandovní příběh.

Takže smích se očekává.”

“Nemůžu uvěřit, že ti Nicole vyhrožovala,” řekla a stále se tiše smála.

“Opravdu? Potkala jsi někdy Nicole? Byla odhodlaná přijít o panenství před střední školou jestli je to vůbec možný. Myslím, že Beau jí možná pomohl tohohle cíle dosáhnout, když jsme byli v osmičce.”

“Ach, můj.”

Její smích se vytratil a nahradil ho vážný výraz.

“Co se ti právě teď honí hlavou?”

Na tváři se jí okamžitě objevil nucený úsměv. “Nic, promiň.” Podívala se ven, směrem k ohni v pekanovém lese. “Jsi připravený jít?”

Byla v tolika věcech tak uzavřená. Čím víc mi toho nechtěla říct, tím víc jsem chtěl vědět.

Její telefon začal vyzvánět nějakou sentimentální milostnou písničku, kterou jsem předtím už slyšel v rádiu, sáhla do kabelky a vytáhla mobil ven. Místo aby to zvedla, rychle ho vypnula a vrátila ho do kapsy v kabelce.

“Nic důležitého?” zeptal jsem se a chtěl jsem, aby se mi svěřila.

Zavrtěla hlavou a natáhla se po klice dveří, “Ne. Nikdo komu bych nemohla zavolat později.”

Sledoval jsem jak vyskočila z auta, než jsem sám vystoupil na svojí straně. Lana McDanielová si nechávala všechno pro sebe. Napadlo mě jestli se někdy dozvím, co se jí opravdu honí hlavou.

*

Seděl jsem na korbě Jakeova náklaďáku s Lanou stojící mi mezi stehny a byl jsem spokojený. Ash schoulená na Beauově klíně byla mimo můj radar. Dařilo se mi mluvit se všemi včetně Beaua. Bez problémů jsme mluvili o fotbale, vysoké a našem kempovacím výletu. Bylo to hezké. Lana byla milá. Ne, Lana byla víc než milá. Mít jí v náručí dělalo všechno snesitelné.

“Hlavy vzhůru, zrovna se ukázali Kyle a Nic,” řekl Ethan než si dal další lok piva. Od doby co se Beau a Ash dali dohromady nebyla Nicole moc kolem. Párkrát to na mě zkoušela. Jednou jsem byl dokonce v pokušení vzít jí do svýho auta a prostě jí ojet.

Dostat se přes to. Ale neudělal jsem to. Nechtěl jsem, aby moje poprvé bylo na polní párty, na korbě náklaďáku s Nicole. Čekal jsem dlouho, mohl jsem počkat o trochu dýl. Ash měla být moje jedna jediná. Ale tenhle plán už byl dávno pasé. Myslel jsem si, že jednou přijde ta pravá holka a až se to stane, místo nebude důležité. Hlavně aby to bylo s osobou, bez které nebudu moct žít.

“Jde sem,” řekla samolibě Kayla. Ta holka milovala drama. S Nicole na blízku bylo drama v dohledu.

“Chceš odejít, zlato?” zeptal se Beau Ashton a začal se posouvat, aby se mohl postavit vedle ní.

“Ne, nebojim se Nicole, Beau. Co mi může udělat? Hmmm?” Beau se zasmál a sklonil se, aby Ashton políbil na nos. Při pohledu na ně mě hrudník bolel jen mírně.

Ne jako dřív, když jsem nebyl schopný se zhluboka nadechnout, když jí líbal.

“No, podívejme se na Vincentovi hochy. Daří se jim. Oba jste přitulený k holkám.

Nikdo se nesnaží vymlátit z toho druhýho duši. Vypadá to, že se Sawyer pohnul dál, Ash,” protáhla Nicole, když na mě mrkla a loudala se dokud nestála před Lanou, která jí stála v cestě.

“Když už jsi se dostal přes Ashton deprese, proč si my dva jeden večer nevyrazíme ven a neužijem si trochu zábavy?”

Lana se mi v náručí napjala. Projela mnou ochranitelská vlna a já si jí k sobě přitáhl pevněji, pokládajíc ruce na její boky. “Budu tě muset zklamat, Nic. Už jsem našel někoho s kým strávím tohle léto.”

Nicole se ušklíbla, když pohledem přejela Lanu od hlavy k patě jakoby na ní neudělala dojem. “Máš na mnohem lepší.”

“Nesouhlasím.”

“Potřebuješ někoho zkušeného, potom co si promarnil všechny ty roky s kazatelovo dcerou.”

Slyšel jsem Ashton nařizovat Beauovi, aby se uklidnil a ignoroval jí.

“Nejsem pro nadměrně opotřebované zboží. Mám svoje standardy, víš.”

Lanin překvapující smích mi na tváři vyvolala úsměv jako idiotovi. Miloval jsem, když jsem jí rozesmál. Uvolnila se a opřela se o mě, když jsem jí chytil ještě pevněji.

Vědomí, že se semnou cítila bezpečně a neohrožená byl opojný pocit.

“Jednou bývali Vincentovi kluci nejžhavější věcí kolem. Nevyužil jsi svého potenciálu. Oba jste nudný. Jednoho dne budeš toužit po vzrušení, které jsi propásl,”

zavrčela Nicole než si přehodila tmavé vlasy přes rameno a šla ke Kylovi, který mlčky stál, zatímco to na mě hrála.

“Jdeme Kyle, mám tohohle místa plný zuby.” Prošla kolem něj a Kyle po mě vrhl omluvný pohled než já následoval.

“Proč se s ní zahazuje?” zeptala se Ash, když odešli.

“Protože si snadno lehne,” odpověděl Jake.

13. Kapitola

LANA

“Jestli ty spíš ve stanu s Beauem, kdo bude spát se mnou? Nechci spát ve stanu úplně sama. V Cheahaských horách jsou černí medvědi. Vím to jistě, protože jsem si to vygooglovala.”

Ashton se na mě přes rameno vyzývavě usmála. “No, jsem si jistá, že se můžeš o stan podělit se Sawyerem. Nepochybuju, že bude ve stanu raději s tebou než s Jakem.”

Praštila jsem sebou na postel a frustrovaně zasténala. Dělit se o stan se Sawyerem by bylo těžký. Od párty na poli jsme byli na dvou schůzkách a ani jednou jsme nedělali nic víc než líbání. Potom co jsem dupla na brzdy, když mi rukou pomalu klouzal po stehni, držel od mého těla ruce pryč.

“Nenabídl mi to a já se ho ptát nebudu. Můžu si dát na stan zámek?”

Ashton se zasmála a hodila na postel k zabalení další šortky.

“Medvědi neumí rozepínat stany, Lano.”

“No, ale psychopati s motorovou pilou, co se potloukají po lese a hledají osamělé holky, aby je rozsekali na kousky to umí,” odpověděla jsem.

“Nejsou tam žádní psychopati s motorovkama! Nemůžu uvěřit, žes ještě nikdy nebyla kempovat. Je to bezpečné, Lano. Přísahám.”

“To se ti lehko řekne. Budeš stulená v bezpečné náruči Beaua Vincenta. Jsem si víc než jistá, že by se dokázal postarat o černého medvěda,” zamumlala jsem.

Ashton vytáhla ze skříně velký, červený batoh, velmi podobný tomu královsky modrému, který mi pomohl vybrat Sawyer. Rozčílená naším nadcházejícím výletem jsem si přála, abych mohla sdílet její radost. Ale pokaždé, když jsem se snažila nadchnout, prolétly mi hlavou vize černých medvědů, hadů a strašidel s motorovou pilou.

“Přestaň se mračit. Budeš v pohodě. Seženu někoho, kdo s tebou bude ve stanu.

Nebudeš sama.”

Natáhla jsem se pro maličké bikiny, které hodila na postel, zvedla je a překvapeně vykulila oči. “Takže, hádám, že tyhle tvoje máma neviděla?”

Ashton obrátila oči v sloup a vytrhla mi je z ruky, pak se podívala na dveře, aby se ujistila, že jsou zavřené. “Ne, neviděla. Koupila jsem si je na výlet.”

“To se vsadím, že jo,” škádlila jsem jí.

Ashton se zamračila, “Pšššt…nepamatuješ si všechno to prošení, který jsem musela podstoupit, aby nám tohle dovolili? Zachránila nás jen skutečnost, že tam bude Sawyer, a že věří tomu, že ty a já spíme v jednom stanu. A možná jsem vypustila fakt, že tam bude Beau.”

“Ashton! To snad ne! Co když se zeptají jeho mámy?” zeptala jsem se zděšeně.

“To se nestane. Moji rodiče se s Honey zrovna moc nekamarádí.”

“Dobře, když to říkáš,” odpověděla jsem právě, když mi zazvonil telefon novou zprávou.

Sawyer: Co děláš?

Já: Sleduju Ash balit.

Sawyer: Proč taky nebalíš?

Já: Protože se bojím, že mě tam ve spánku sežerou černí medvědi.

Sawyer: HA! Žádní černí medvědi tě nesežerou. Nejedí zrzky. Jsi v bezpečí.

Já: Velmi vtipné. Náhodou vím, že nejsou vybíraví a v Cheaha je jich spousta.

Sawyer: Ne, nikdy jsem žádného neviděl.

Já: No, jsou tam. Vygoogluj si to.

Sawyer: Postarám se o tvojí bezpečnost.

Já: Možná přes den, ale až budu v noci sama ve stanu přijdou si pro mě.

Sawyer: Sama ve stanu? Ehm, ne. Jsi v mém stanu.

Zvedla jsem hlavu a uviděla, že mě Ash sleduje jak si se Sawyerem píšeme.

Nakonec pobaveně řekla, “No, co říká?”

“Že spím v jeho stanu.”

Ashton nadzdvihla obočí. “Říkala jsem to.”

Já: Jsi si jistý?

Sawyer: Jsem si sakra jistej. Proč myslíš, že jedu na tenhle kempovací výlet?

Já: Ehm … protože rád spíš na tvrdé, skalnaté zemi a naháníš medvědy?

Sawyer: Vtipný. Seber svůj roztomilej zadek a jdi do pokoje balit.

Já: Ano, pane.

“Ach, tak málo víry,” řekla Ash zpěvným hlasem, když jsem vstala a strčila si mobil do kapsy šortek.

“Jo, jo, ty víš všechno,” odpověděla jsem.

“Jdeš si teď sbalit?”

“Ano, myslím, že bych měla. Opravdu musíme vyjíždět tak brzo ráno?”

“Bojím se, že jo. Je to pětihodinová cesta, pak si potřebujeme vybrat místo na utáboření a postavit stany než zapadne slunce.”

*

Byla ještě tma, když Sawyer přijel tátovým Suburbanem. Byl osmi místný. Takhle jsme mohli jet všichni společně. Zabalila jsem si tolik oblečení co se mi vešlo do batohu. Ashton mě ujistila, že tam budou sprchy, které budeme moct použít.

Nehodlala jsem se koupat v hady zamořené vodě.

“Dobré ráno, sluníčko,” řekl Sawyer, když jsem vyšla ze dveří. Zaspaly jsme a nebyl čas ani udělat si kafe. Moje oči se zaměřily na plastový kelímek v jeho ruce, když ho ke mně pozvedl. “Piješ ho černý, správně?”

“Pojď sem,” řekla jsem, popadla plnou hrst černého trička, které měl na sobě dokud nebyl dost blízko a políbila jsem ho. Zakončila jsem to velmi hlasitým polibekem a pak mu z ruky vzala kelímek. “Jsi můj hrdina.”

“Jestli za to budu dostávat takovýhle druh přivítání, možná se prostě začnu s hrnkem kafe v ruce ukazovat každý ráno.,” protáhl Sawyer sexy hlasem, když mi vklouzl rukou kolem pasu.

“Musíme nakládat. Jdi od tý holky, Casanovo a pomáhej,” zavrčel Jake, když zvedl můj batoh a spacák z přední verandy a nesl ho k Suburbanu. Sawyer se zasmál a zvedl extra tašku, do které jsme si s Ash zabalily pár věcí, které se nám už nevešly do batohu. Podíval se na mě a tázavě nadzdvihl obočí.

“V těch batozích nebylo dost místa. Krom toho to není celé moje. Ash a já jsme obě potřebovaly pár věcí navíc,” vysvětlila jsem.

“Porušila jsi kempovací pravidlo, ale protože v těch malých, turistických šortkách vypadáš tak zatraceně sexy, přehlédnu to.”

Dala jsem si kouřící kelímek kávy ke rtům, abych skryla úsměv. Kdo by byl řekl, že Sawyer Vincent bude tak dobrý ve flirtování?

“Co je to za tašku?” zeptal se Toby, když mu jí Sawyer hodil, aby jí mohl připoutat na střechu auta.

“Ash a Lana tam mají pár věci co se jim nevešli do batohu. Sklapni a připni jí,”

odpověděl Sawyer, otočil se a podíval se na mě s arogantním úsměvem.

“Kayla to taky zkoušela a já jí přiměl vrátit to zpátky dovnitř,” stěžoval si Toby.

“Není naše chyba, že jsi mizernej přítel, Toby, teď přivaž tu tašku,” řekl Beau rozmrzelým tónem, když šel kolem k zadku Suburbanu. Já jsem šla k SUV, abych nastoupila a zastavila se, protože jsem si nebyla jistá jestli můžu předpokládat, že jedu v předu se Sawyerem. Pohledem jsem na dvorku hledala Ashton, ale pořád byla dost tma a světlo z přední verandy osvětlovalo jen kousek.

“Takže, ty jsi Sawyerovo nová holka?” zeptal se za mnou neznámý hlas. Otočila jsem se a uviděla malou holku se světlými blond vlasy, které jí trčely v divokých prstýnkách do všech stran. Její oči byly jasně modré. Tak zarážející, že to musely být kontaktní čočky. Měla dozlatova opálenou pleť, která se jí vůbec nehodila k vlasům.

Ale byla opravdu hezká.

“Ehm, ano, no ne. Jsme jen přátelé,” odpověděla jsem.

Obrátila oči v sloup, “Nejste jen přátelé. Sawyer svoje přátele nelíbá. Kdyby jo, stála bych ve frontě a čekala až na mě přijde řada. Jsem jeho kamarádka od školky a ani jednou mě nepolíbil.”

“Ach,” byla jediná odpověď jakou jsem pro ní měla. Bylo tak brzo a ještě jsem ani nedopila svoje kafe. Verbální schopnosti mi pokulhávaly.

“Já jsem Heidi. Kayla je jedna z mých nejlepších kamarádek. Celé čtyři roky na střední jsme spolu roztleskávaly. S Jakem spolu pořád chodíme a zase se rozcházíme.

Zrovna teď spolu chodíme,” mrkla na mě a usrkla si z termosky.

“Jdeš dovnitř? Myslím, že si s Jakem zabereme zadní sedačku,” odmlčela se a rozhlédla, “nejspíš asi s Beauem a Ash. Nejsem připravená na maratón lásky Beaua Vincenta celou cestu.”

“Čtyři lidi sedí vzadu? Nebudete tam namačkaní?”

Heidy se zamračila jakoby si to právě uvědomila. “Ach, hádám, že nemůžeme všichni sedět po párech.”

Teď už jsem si fakt nebyla jistá kam si mám sednout. Sawyer přišel vedle mě a otevřel dveře na straně spolujezdce. “Ty sedíš vedle mě. Jestli musím celou cestu řídit, přinejmenším si zasloužím tvojí společnost.”

To byla odpověď na mojí otázku.

Heidi zaklonila hlavu, aby se podívala na Tobyho a Jaka, poutající věci na střechu auta. “Takže jak budeme sedět? Jsem připravená nastoupit a nevím kam si sednout.”

“Ash a já jsme vzadu. Někdo si tam bude muset sednout s náma jestli se máme všichni vejít dovnitř,” informoval jí Beau, když otevřel dveře a pomohl Ash nastoupit.

“Jeku, jsi vzadu vedle Beaua. Heidi si může sednou se mnou a Kaylou doprostřed,”

ozval se Toby.

“Proč musim trčet vzadu s Beauem já? Proč ne ty?” vyštěkl Jake.

“Protože Kayla je moje holka. Heidi je jen tvoje kámoška na píchání,” odpověděl Toby, seskočil dolů a ještě jednou silným trhnutím vyzkoušel popruhy.

“Hej! Neříkej mi tak!” ječela Heidi.

Toby pokrčil rameny. “Promiň, Heidi. Nazývám to jak to vidím. Až to vy dva jednou vezmete vážně, určitě změním názor.”

“Čemu nemůžu uvěřit je, že jsi právě řekl píchání na pastorově dvorku,” ušklíbl se Jake, když obcházel auto směrem k nám.

Sawyer se sklonil a zašeptal mi do ucha, “Budou se o tom hádat dalších pár minut. Jdi a nastup si.”

Držel mě za ruku a pomohl mi nahoru. Milovala jsem jak jsem se s ním cítila speciální, když dělal maličkosti jako tohle. “Zatavím u Starbucks a koupím ti další kafe jakmile se dostaneme ven z Grove,” slíbil než zavřel dveře.

SAWYER

Lana si držela svůj čerství šálek kávy u nosu a usmívala se. Rozhodl jsem se projet Mobile jen, abych mohl najít Starbucks. Byla mnohem víc vzhůru a ve střehu, než když se předtím v ospalé mlze vypotácela z domu. Chtěl jsem jí zvednout a odnést zpátky do postele, ale tak jsem se chovat nemohl. Určila mezi námi fyzické hranice a já se snažil zůstat za nimi. Ale čím více času jsme spolu trávili tím těžší to bylo.

“Čím to je, že kafe ze Starbucks prostě voní líp než cokoli co si uvaříš doma?”

zeptala se, stočila pohled mým směrem a zamávala řašami. Kdybych jistojistě nevěděl, že tahle holka nemá tušení jak flirtovat, myslel bych se, že to udělala schválně.

“Je to hra s myslí. Odvádějí skvělou práci v marketingu,” odpověděl jsem a natáhl se pro svůj kelímek, napil se a vrátil ho do držáku.

“Hmmm … nevím. Zkoušela jsem v krámě koupit kafe značky Starbucks a udělat ho doma, ale nevonělo stejně.”

Chystal jsem se odpovědět, ale Jake vykřikl, “Tady v zadu není pro mě a Beaua dost místa. Jsme tu namačkaní. Haidi a já si musíme vyměnit místa.”

“Prostě si dej Ash na klín, Beau,” odpověděl jsem a podíval se na Lanu, která na mě zírala s překvapeným výrazem. Mrkl jsem a natáhl se pro její ruku.

“Co je?” zeptal jsem se.

Jen zavrtěla hlavou a usmála se na mě.

“ACH! Bože, to je mnohem lepší,” zasténal hlasitě Jake. “Hoď po mě můj polštář, Heidi. Trochu si zdřímnu. Ash na Beauově klíně, to se dost brzo vymkne z ruky a já bych to raději neviděl.”

Při těch slovech se mi zachvěl žaludek, ale jen na moment. Nevadilo mi navrhnout, aby si Ash sedla Beauovi na klín, ale představa jak se jí neustále dotýká mě dostala.

Propletl jsem si prsty s Laninými, soustředil se na silnici a skutečnost, že se ke mně Lana bude příští tři dny tulit ve stanu.

*

V době kdy slunce začalo zapadat za Cheaha Mountains už byly stany postavené a oheň rozdělaný. Všechny holky se vydaly do koupelen, aby se osprchovaly. Museli jsme se utábořit blíž veřejným umývárnám než se mi líbilo, ale Ashton začala špulit pusu, když jsem navrhl, že půjdeme ještě další míli. Beau upustil vše co měl v rukách a aniž by se podíval na mě nebo kohokoli jiného pro souhlas, začal stavět tábor. Na mě Ash nikdy nešpulila pusu, když chtěla, aby bylo po jejím. Bylo zvláštní vidět jak se změnila. A ještě divnější bylo sledovat Beaua jak se někomu tak snadno vzdá.

Opravdu s ním byla jiná. Nezajímala o jeho názor a nezeptala se ho nejdřív co by chtěl on. Ta svobodomyslná holčička, která ráda házela vodní balonky na auta, omotávala dvorky toaletním papírem a plížila se ven oknem, aby utěšila zkaženého syna barmanky, byla zpátky. Prostě jen potřebovala Beaua, aby znovu našla sama sebe. V krku se mi udělal knedlík, když jsem si uvědomil, že byla moje chyba, že se ztratila. Vyšel jsem ze světla ohně do stínů, abych se rozhlédl po ztemnělé přírodě kolem nás. Přitiskl jsem si ruku na hruď a tvrdě jí třel, abych donutil odejít emoce, které mi svírali hrudník. Zrovna když jsem si myslel, že se moje pocity ohledně Ashton zlepšují, vždycky se něco stalo a znovu mě to poslalo zpátky do spirály bolesti. Rozhodně to bylo snazší a ani se to nepřibližovalo tomu jak jsem se cítil zezačátku-ale nezmizelo to úplně. Bál jsem se, že nikdy nezmizí. Ashton bude vždycky moje největší chyba. Ne protože jsem jí miloval, ale protože jsem jí ztratil.

“Je ti dobře?” prolomil ticho kolem mě Beauův hlas. Spustil jsem ruku z hrudi, strčil si jí do kapsy a přikývl, aniž bych se k němu otočil.

“Co tady děláš? Utíkáš od Jakova držkování?”

“Jen se rozhlížím,” odpověděl jsem.

Beau se postavil vedle mě. Periferním viděním jsem ho viděl dívat se stejným směrem jako já.

“Vypadáš s Lanou šťastně. Ash říkala, že tě má opravdu ráda.”

Slyšel jsem v jeho hlase tiché varování. Jestli ublížím Laně, ublížím Ashton a Beauovi se to rozhodně nebude líbit.

“Lana je skvělá. Ona ví, jak si stojíme. Brzy tu bude srpen, já půjdu na Floridu a ona půjde …kamkoli, kam jde.”

Beau otočil hlavu a podíval se na mě. “Ty ani nevíš kam jde na vysokou?”

“Ne. Nikdy na to nepřišla řeč.”

Beau zavrtěl hlavou. “Jednou, není to tak dlouho, jsi bývat ten hodný bratr. Byl jsi k citům ostatních opatrný. Bylo zkurveně směšný jak jsi byl zdvořilý a ohleduplný.

Změnil ses, chlape. Nemůžu uvěřit, že to říkám, ale vždycky jsem na tebe byl tak zatraceně hrdej.”

Vztek, který okamžitě vyplaval na povrch byl s poslední větou pryč. Beau se otočil a šel zpátky do kempu, nechávajíc mě o samotě přemýšlet nad tím co právě řekl. Z

vědomí, že na mě byl pyšný mě začaly pálit oči. To nebylo něco, co bych si kdy dovedl představit, že můj tvrdohlavej brácha přizná.

14. Kapitola

LANA

Seděla jsem ve spacáku a kontrolovala zprávy, které se magicky objevily, když jsme byly v koupelnách. Recepce tady v divočině nebyla nejlepší. Ale v koupelnách měli Wi-Fi, což bylo překvapující a trochu legrační. Sawyer, Beau a Toby byli pořád venku, hasili oheň a ujišťovali se, že jsou všechny naše zásoby na noc bezpečně zabalené. Seděli jsme kolem ohně a opékali si párky a marshmallows. Sawyer zabalil pár chlazených věcí, které jsme museli dnes večer sníst, protože do zítra by se led rozpustil a zkazili by se. Ani se mi nechtělo přemýšlet o tom co budeme muset jíst zítra večer.

Táta: Potřebuji, abys mi zavolala.

Táta: Prosím, zavolej mi zlato. Nemůžu se ti dovolat na mobil.

Táta: Volal jsem do domu. Sarah říkala, že kempuješ. Buď opatrná a zavolej mi jakmile to bude možné.

Ještě jsem nebyla připravená s ním mluvit. Budu mu muset zavolat až se vrátíme zpátky k Ashton. Ale právě teď jsem potřebovala víc času.

Máma: Nemusíš jezdit do New York City.

Máma: Proč jsi mi neřekla, že je ta coura těhotná?

Máma: NECHCI abys tam jezdila. Tvůj otec ti kompletně podělal život. Prostě ho ignoruj. Pro mě za mě, ať si shnije v pekle.

Máma: Nevolej mu! Sarah říkal, že volal a ptal se kde jsi. A neřekla jsi mi, že chodíš se SAWYEREM VINCENTEM! Jsem z tebe tak nadšená.

Konečně se mi podařilo mít něco, co měla Asthon. Moje matka Ashton zbožňovala a já většinu života poslouchala jak je Ash perfektní a jak bych měla zkusit být víc jako ona. Není divu, že jsem na ní byla tak protivná, když jsme byly děti. Potřásajíc hlavou jsem smazala zbytek jejích zpráv aniž bych je četla.

Jewel: Už jsi se rozhodla co podnikneš ohledně vysoký, nebo jsi už mluvila s tátou o penězích?

Jewel: Můžeš mě ignorovat, ale až uvízneš v Alpharettě a budeš dojíždět na nižší vysokou zatímco všichni ostatní vypadnout na skutečný univerzity…budeš si přát abys něco udělala!

Měla pravdu. Musím si s tátou promluvit o penězích co potřebuju. Dostala jsem malé stipendium, ale pokud bych měla jít na mezistátní univerzitu, budu potřebovat finanční pomoc. Byla jsem přijata a registrační poplatek byl zaplacený. Problém byl, že vzhledem k otcově příjmu jsem nemohla dostat žádné peníze navíc. Nemohla jsem včas požádat o půjčky a teď jsem potřebovala pomoc.

Stěna stanu se otevřela a dovnitř se s úsměvem sehnul Sawyer.

“Čekáš na mě?”

Srdce se mi zachvělo a všechny starosti se školou byly odsunuty stranou. “Ano.”

“Napřed jsem musel zabít všechny ty hladový černý medvědy co obcházeli kolem stanu,” škádlil mě.

Začala jsem odpovídat, když si stáhl tričko přes hlavu a jeho velmi dobře

vypracovaná, nahá hruď byla jen pár centimetrů od mojí tváře. Ztěžka jsem polkla a snažila se správně dýchat. Jeho břišní svaly byly tak dokonalé, že vypadaly neskutečně. Myslím, už jsem ho předtím viděla bez trička, ale nikdy ne tak zblízka.

Šortky mu vysely na bocích. Dokonce i boky měl vypracované. Z malé cestičky tmavých chloupků, táhnoucích se od pupíku pod pas kraťasů jsem naprázdno polkla.

Najednou bylo ve stanu velice, velice horko a já bych si do tváře potřebovala šplouchnout trochu studené vody nebo se ovát.

“Lano,” Sawyerův hlas se mi vmísil do myšlenek a já zvedla pohled od dráždivě plochého břicha k jeho očím. Bože. Nervózně jsem si olízla rty a snažila se vymyslet odpověď, ale Sawyer mě zalehl a během sekundy mi zakryl ústa i tělo. Jeho rty byly něžnější než pohled v jeho očích. Zalapala jsem po dechu, když se mi jeho nahá hruď třela o tenký materiál tílka a jazykem mě v ústech škádlil, chutnal a dováděl k šílenství.

Potřebovala jsem ho cítit. Klouzala jsem rukama vzhůru po jeho pažích a cítila jsem jak se pod mým dotekem napíná. Milovala jsem ten pocit moci z vědomí, že na něj mám takový vliv jen pouhým dotekem, pokračovala jsem zkoumáním jeho

svalnatých zad. Po lákavých břišních svalech jsem mu přejela nehty, což u něj vyvolalo zasténání. Jeho ústa opustily moje a začal mě líbat přes čelit dolů po krku.

Čím blíže se dostával k hrudi tím těžší se stával můj dech. Jednou rukou se držel nade mnou, druhou zvedl a prstem mi přejížděl podél výstřihu tílka, zatímco mě se zájmem pozoroval. Věděla jsem, že čeká na svolení zajít dál a ačkoli jsem věděla, že nechat ho zajít dál nebyl dobrý nápad, nemohla jsem mu říct ne. Bylo nemožné popřít záblesk potřeby v jeho očích. Ze strachu, že mi selže hlas jsem se jako odpověď nadzdvihla do jeho doteku. Oči se mu rozšířily překvapením, to nehradil zastřený pohled, když sklonil hlavu. Díval se mi do očí dokud nepřitiskl ústa na vrchol rýny mezi ňadry, což bylo těsně nad výstřihem. Jeho zelené oči držely můj pohled, když vystrčil jazyk a pomalu jím přejel k okrají prsa a pak zase zpátky dokud se nezastavil u ohybu druhého. Jedna velká ruka mi vklouzla pod lem trička a zanechávala

rozpálenou stezku nahoru po mém břiše, až dokud se nezastavila u spodního okraje podprsenky. Uniklo mi něco jako zakňučení a to bylo veškeré povzbuzení, které Sawyer potřeboval. Přejel rukou po krajce podprsenky, našel přední zapínání a rychle ho rozepnul. Pevně jsem zavřela oči, když jsem cítila jak se mi obě prsa uvolnila.

Ještě nikdy se mě nikdo takhle nedotýkal.

Když mi hrubou rukou zakryl pravé prso, téměř jsem vystřelila rovnou vzhůru. Ten výboj, který mi v malé bolesti zajel přímo mezi stehna mě šokoval. Pomalu mi posouval tílko nahoru po těle. Jestli ho chci zastavit, teď je ta pravá chvíle. Místo toho jsem se nadzdvihla a zvedla ruce, takže mi mohla sundat tričko i podprsenku.

Tohle bylo ono. Poprvé nahoře bez před klukem. A nebyl to jen tak nějaký kluk. Byl to ten jediný, se kterým jsem si kdy představovala, že tohle budu dělat. Žádná fantazie, kterou jsem si kdy o Sawyerově doteku dokázala představit se nemohla vyrovnat skutečnosti.

“Lano,” zašeptal a díval se na mě. Posunula jsem se a rozevřela nohy, takže teď ležel mezi nimi a jeho vzrušení se mi tisklo přímo na bolest mezi stehny.

“Ach můj bože,” zasténala jsem hlasitě a Sawyerova pusa byla na mojí. Pomalé, sladké polibky byly pryč a on útočil na moje ústa s divokou naléhavostí. Moje tělo se vzepřelo proti jeho jakoby mělo svůj vlastní rozum a tentokrát zasténal Sawyer.

Obě jeho hrubé ruce zakryly moje nahá prsa. Protřel každou bradavku mezi palcem a prstem a můj svět se začal vymykat kontrole. Ústy udusil mou reakci na něj, ale momentálně mi to bylo jedno. Bylo to jako by mi do těla někdo vyslal ohňostroj.

Přitiskla jsem se k němu ze strachu, že bych mohla někam spadnout a nevrátit se zpátky. Bolest se převrátila v potěšení o jakém jsem nevěděla, že existuje. Jak jsem se pomalu vracela zpátky na zem, uvědomila jsem si dvě věci. Sawyer už se nedotýkal mých prsou. Jeho ruce byly z obou stran mé hlavy a v pěstech pevně svíral spací pytel pode mnou. Hlavu měl pohřbenou v křivce mého krku a ramene. Dýchal

zhluboka a těžce. Jeho tělo se proti mému pevně tyčilo a já z něj opatrně sundala omotané nohy, kterými jsem ho držela v pevném sevření. Sawyer se nepohnul ani neuvolnil. Začaly se ve mně usazovat starosti a rozpaky nad tím co jsme právě dělali.

Byl v pořádku? Měla jsem právě orgasmus?

Teplými rty mě políbil na krk a já se pod ním zachvěla. “Ne,” zašeptal pevně. Ztuhla jsem a okamžitě se začala bát, že jsem udělala něco špatně.

Leželi jsme tak v tichu ještě několik dalších minut a moje obavy začínaly narůstat.

Konečně pomalu zvedl hlavu, pak uvolnil smrtící uchopení spacáku a opatrně se zvedl tak, aby nevyvinul žádný tlak mezi mými stehny. Zaplavilo mě ponížení, když jsem viděla jak se natáhl pro moje tílko. Beze slova jsem ho nechala mi ho obléknout.

Stáhl mi ho přes nahý hrudník a břicho, pak ho rychle pustil a posadil se zpátky na spacák. Udělala jsem něco špatně. Nebylo mi dobře od žaludku.

“Omlouvám se,” zašeptala jsem.

Sawyer zvedl hlavu takže se díval mým směrem, ale já se mu do očí nepodívala.

Nemohla jsem.

“Cože?” zeptal se hlubokým, chraplavým hlasem, který jsem u něj nikdy neslyšela.

Zakryla jsem si rukama obličej, aby nemohl vidět slzy valící se mi z očí a odpověděla jsem, “Nevím proč jsem to udělala. Omlouvám se. Nechtěla jsem -”

Sawyer byl přede mnou, stahoval mi ruce dolů z obličeje a nutil mě se na něj podívat.

“Ty se omlouváš? Lano, copak nerozumíš ničemu z toho co se tu právě teď stalo?”

Pokrčila jsem rameny a pak zavrtěla hlavou.

Sawyer se trochu zasmál, natáhl se a vytáhnul si mě na klín. “Byl to jeden z nejneuvěřitelnějších okamžiků v mým životě. Neomlouvej se za to. Prosím,” řekl stejným, nízkým, sexy tónem jako předtím.

Chvíli jsem si ho prohlížela. “Ale … nechápu to.”

Sawyer se sklonil, políbil mě na špičku nosu a pak na každé víčko. “V tom případě mě to nech vysvětlit. Krásná holka mi právě věřila dost na to, abych se jí směl dotýkat a vidět jí způsobem jako ještě nikdo jiný. Mohl jsem jí držet, sledovat a cítit jí, když se mi rozpadla na kousky v náručí. Nebylo to jako nic co jsem kdy zažil.

Byla dech beroucí a reagovala na mě. Chtěla mě. Já byl ten kdo způsobil, že se vymkla kontrole.”

Ach. Ale … “Ale choval si se napjatě a naštvaně, když jsem tak reagovala a odsunul ses ode mě jako bys už nechtěl být blízko mě.”

Sawyer se zasmál, “Lano, musel jsem využít každý kousek sebekontroly, který jsem v sobě našel, abych ti nestáhl tyhle tvoje šortky a nezašel někam, kam ani jeden z nás není připravený jít. V tom momentě byla všechno co jsem viděl jen do ruda

rozžhavená potřeba a já se dostal opravdu blízko k tomu si to vzít. Co sis myslela, že byl vztek, bylo moje nucení se, abych se kurva uklidnil.”

Tvrdost, kterou jsem cítila pod zadkem jak jsem mu seděla na klíně mi řekla, že se ještě tak úplně neuklidnil.

“Ale ty jsi pořád-” hlas se mi vytratil a jemu se na tváři objevil pokřivený úsměv.

“Jo, no, pochybuju, že se toho zbavím bez hodně studený sprchy, kterou si myslím budu muset jít dát každou chvíli.”

Ach, vaau. Věděla jsem dost na to, aby mi bylo jasný, že si kluk může projít spoustou bolesti, když ho holka hodně vzruší a on ne … nedosáhne svého uvolnění. Ta bolest byla předtím tak intensivní než jsem se rozpadla na milion kousků. Nedovedla jsem si představit, že bych zůstala v tomhle stavu bez dokončení. A on mě objímal, zatímco já našla svojí úlevu.

“Mohla bych…pomoct,” nabídla jsem tiše a Sawyerovo tělo při mých slovech ztuhlo.

“Cože?”

“Můžu ti pomoct s tvojí ehm … potřebou uvolnění. Myslím, že je to moje vina, že jsi takhle. Mohla bych … chci říct, chci pomoct.”

“Ach, do prdele,” zamumlal, zakryl si obličej rukama a tvrdě si ho protřel. “Lano, právě teď mi nemůžeš říkat takovýhle věci.”

“Proč?”

“Protože přemýšlet o tom ještě víc zhoršuje bolest.”

Odsunula jsem se mu z klína, nezvedla jsem oči, abych viděla jeho reakci.

Místo toho jsem se zhluboka nadechla a sáhla po knoflíku jeho šortek. Popadl mě za ruku, “Ach ne. Nenechám tě to udělat.”

“Já chci.”

Sawyer zavrtěl hlavou, “Ne, Lano. Půjdu do koupelny a napravím to.”

Odstrčila jsem mu ruku pryč s větší silou než bylo nutné a pokračovala v rozepínání kraťasů.

“Ach bože,” zasténal, když jsem je stáhla dolů. Nadzdvihl boky tak, aby je mohla stáhnout dostatečně daleko. Měla jsem velký pocit moci. Vidět Sawyera Vincenta naprosto fascinovaného vším co dělám bylo sexy, nezmiňuju zábavu.

Zatlačila jsem nervózní, rezervovanou Lanu, která mi křičela v hlavě, že se nemůžu dotýkat kluka tam dole, hodně daleko. Sáhla jsem do jeho boxerek a pod rukama jsem cítila jeho horkou, hebkou erekci.

“Do prdele,” vydechl Sawyer hlubokým hlasem, který mi do těla vyslal chvění.

SAWYER

Otevřel jsem oči, když teplo ranních paprsků zasáhlo stan. Pomalu mě zaplavily události včerejší noci a tělo přitisknuté k mému mi na tváři vyvolalo úsměv. Lana McDanielová mi včera převrátila svět naruby. Když mi vyvrcholila v náručí, byl jsem si zatraceně jistej, že už nic nemůže být žhavější. Ale pak, výraz úžasu v její tváři s lehce pootevřenými rty v obdivu, když něžně použila svou péči, aby mi pomohla dosáhnout úlevy, byla naprosto nejvíc sexy věc jakou jsem kdy viděl.

Přitahujíc si jí pevněji k hrudi jsem se nadechl sladké, jemné vůně jejího šampónu a zavřel jsem oči.

“Dobré ráno,” řekla omámeně, když se mi přetočila v náručí, aby ke mně byla čelem.

Plachý úsměv na její tváři mi řekl, že ví, že ze mě včera v noci udělala velmi šťastného muže.

“Dobrý ráno,” zamumlal jsem, než jsem jí jemně políbil na ústa.

Odtáhla se a zakryla si pusu, zadržujíc mě tak v pokračování.

“Ranní dech. Musím si vyčistit zuby,” vysvětlila s rukou stále položenou na puse.

“Jsem si jistý, že voní stejně sladce jako zbytek tebe,” ujistil jsem jí, sklonil hlavu a políbil já na krk než jsem jí dost hlasitě očichal pokožku, což jí rozchichotalo.

Neměl jsem rád chichotání, ale tohle bylo sexy a nezvyklé. Líbilo se mi. Hodně.

“Vstávat; jdeme najít vodopády. Za pár hodin bude vedro jako v pekle a než to udeří tak se musíme dostat do blízkosti studený vody, abychom se ochladili.” Duněl kempem Jakeův hlas.

Lana se ode mě odtlačila a posadila se. Přetočil jsem se na záda a sledoval jak shromažďuje věci, aby se připravila.

Usmála se na mě, když se natáhla po zipu stanu. Všiml jsem si její odhozené podprsenky z minulé noci, posadil jsem se a popadl jí za ruku.

“Nemůžeš jít ven takhle,” řekl jsem víc rozkazovačně než jsem měl v úmyslu.

Představa, že by jí Jake nebo kdokoli jiný viděl bez podprsenky v tomhle skromném, malém tílku, skrze mě vyslala vlnu majetnictví. Tak to sakra ani náhodou.

“Jak takhle?” zamračila se, dívajíc se na mojí ruku na paži.

Zvedl jsem podprsenku a zahoupal s ní před ní. “Musíš si obléknout tohle.” Zvedla oblečení, které držela v rukách. “Budu si brát pod oblečení plavky. Nebudu dneska potřebovat podprsenku.”

“Ehm, jo budeš. Nemůžeš jít ven ze stanu s prsama zakrytýma jen tímhle tenkým kusem látky.”

Na rtech jí zacukal úsměv a vytrhla mi podprsenku z rukou.

15. Kapitola

Vodopády byly jen pěti mílový výlet, což bylo dobře, protože kdybych měl

poslouchat ještě minutu Heidina stěžování, ruply by mi nervy. Hledal jsem Lanu a zjistil, že sedí na druhé straně vody na skála vedle Ashton. Stál jsem tam a pozoroval je. Ashtonin smích mi vždy vyvolal úsměv na rtech. Slyšet ho zvonit nad vodou, když si vesele povídala s Lanou dělalo věci správné. Ashton držela moje srdce tak dlouho, že dokonce i po její zradě bych jí bez otázek vzal zpátky, kdyby mě požádala. I když jsem svého bratra miloval, nebyl jsem si jistý, jestli bych odolal. Očima jsem přejel k Laně, která právě mluvila. Z jejího šťastného výrazu jsem se cítil jako král. Celé ráno byla ve vynikající náladě. Vědět, že to bylo díky mě bylo hezký. Vzpomínka na Lanin včerejší dotek daleko přesahovala všechno co jsem s Ashton kdy zažil. Nebyl jsem si jistý, jaký z toho mám pocit.

Ashton mě vlastnila. Pohnul bych nebem i zemí, abych jí udělal šťastnou. S Lanou to bylo jiné. Užíval jsem si její společnost a být s ní bylo vzrušující. Ale věděl jsem co je to láska a to co jsem cítil k Laně nebylo ani blízko. Bylo to víc intenzivní, ale jen fyzicky. Představa, že jí v srpnu opustím nebolela tak, jako když jsem myslel na to, že budu daleko od Ash.

“Ona je kousek pěkně žhavého masa. Jestli tě začne nudit a budeš si chtít vyměnit stanový spolubydlící, prostě mi dej vědět.” Trhl jsem hlavou, abych se podíval na Jaka, který se uculoval s pohledem zaměřeným na Lanu.

“Cos to právě řekl?” zeptal jsem se a tyčil se nad Jakem o pár centimetrů. Zatnul jsem obě pěsti, připravený srazit ho na zadek jestli se opováží zopakovat svůj hrubý komentář.

“Vakuu, Sawe, uklidni se kámo. Uvědomil sis, že jsem nemluvil o Ash, že jo?” Jake zvedl obě ruce a ucouvl ode mě.

“Vím o kom jsi mluvil a radím ti, abys od ní držel svoje perverzní oči pryč. Ona není k mání.”

“No, no, no, co si sakra udělal Jaku? Nejsem si jistej, jestli jsem někdy dřív viděl Sawyera tak připraveného někoho zmlátit,” protáhl Beau líným, pobaveným tónem.

“Sklapni, Beau,” odsekla jsem aniž bych se na něj podíval.

“Já nevím. Prostě vyletěl. Jen jsem utrousil poznámku o Laně. Naposledy, když o ní mluvil byla jen zkurvený ‘rozptýlení’. Nevěděl jsem, že bude tak teritoriální,”

odpověděl Jake, pokukující mi přes rameno na bráchu. V očích jsem mu viděl žádost o zálohu a to mě ještě víc nasralo.

“Má pravdu, brácho. Vycouvej. Myslel jsi na Lanu jen jako na rozptýlení. Jestli je to pryč a ty jsi změnil názor, pak bys to měl dát vědět ostatním.”

Nenáviděl jsem, když měl Beau pravdu. On byl neandrtálec. Ne já. To on měl dělat nesmyslný věci. Přetáhl jsem si tričko přes hlavu, hodil ho na kamenitou zem a skočil do vody. Potřeboval jsem být Laně na blízku. Byla to jediná věc, která uklidňovala prudkou bouři uvnitř mě.

LANA

Chtěla jsem sprchu než odpadnu. Byla jsem vyčerpaná. Dnešek byl maximální, ale potom horku, plavání a turistice jsem sotva držela otevřený oči. Položila jsem si mobil na malou římsu nad umyvadlem v koupelně a šla se umýt. Ash řekla, že jí bolí hlava a pár minut před tím než jsem šla do sprchy si šla lehnout. Heidi a Kayla obě řekly, že jsou příliš unavené než aby sem šly a osprchovaly se, což jsem si myslela, že bylo nepřípustné. Rozhodly se, že voda ve vodopádech pro ně byla dostačující koupel.

Já se po cestě zpátky potila a věděla jsem, že ony musely taky, ale nebyla to moje věc. Jestli chtějí jít do postele špinavé, tak budiž. Jít sem sama s medvědy, hady a psychopaty s motorovýma pilama mě cestou stálo obrovský kus odvahy.

Taky jsem byla nedočkavá až se vrátím k Sawyerovi. Naděje, že bychom mohli mít noc podobnou té minulé byla v popředí všech mých dnešních myšlenek. Ashton

zmínila můj přihlouplý úsměv na tváři a já jí na to proč jsem tak veselá, dala neurčitou odpověď. Ačkoliv jsem si byla dost jistá, že věděla přesně proč. Po vysprchování jsem se usušila a vklouzla do tílka, tentokrát bez podprsenky a růžových pruhovaných trenýrek, které jsem nosila na spaní. Byla tma a já ponesu svoje věci a špinavé oblečení. Budu si to moct držet před tričkem. Sawyer si venku před stanem nevšimne, že jsem bez podprsenky. Jeho majetnická reakce, že bych bez ní vyšla ráno ze stanu mě překvapila. Nikdo ke mně ještě nikdy nebyl majetnický.

Zdravá reakce by možná byla stát si za svým a přinutit ho přijmout, že mám vlastní rozhodnutí. Ale neudělala jsem to. Chtěla jsem být chtěná.

Zvedla jsem telefon a všimla si všech zmeškaných hovorů a textových zpráv. S

povzdechem jsem jimi listovala a všimla si, že mi dvakrát volal táta. Máma volala patnáctkrát a oba mi nechali několik zpráv. Musela jsem jednomu z nich zavolat.

Máma by mě po telefonu zdržela na vždycky a já se opravdu chtěla dostat do stanu.

Takže jsem vyťukala tátovo číslo a čekala až telefon zazvoní.

“Konečně. Nemáte nahoře signál? Volal jsem ti několikrát.”

“Ahoj, tati. Promiň, ale jo, signál je tu nahoře mizernej.”

“Jsem rád, že jsi konečně dostala moje zprávy a zavolala. Potřebuju s tebou mluvit o svatbě. Došlo ke změně plánů.”

“Dobře -”

“Shandřina babička žije na pobřeží jižní Karolíny. Je bohatá a má historický dům.

Nabídla Shandře, aby ho použila na svatbu. Když Shandra nemůže mít svou Vánoční svatbu v New Yorku, rozhodla se, že letní svatba na pobřeží bude nejvhodnější. Chci, aby to pro ní bylo perfektní. Speciální, víš?” odmlčel se a čekal na mojí odpověď.

Neodpověděla jsem.

“Jsi tam ještě?”

“Ano tati, poslouchám.”

“Ach, dobře. Bude to stát mnohem víc než se původně plánovalo. Takže, odevšad přiletí členové rodiny, na kterých babička trvala. Dům bude přeplněný.”

Stále jsem si nebyla jistá co mi chtěl říct, kromě změny plánů, což podle mě nebyla zase tak naléhavá záležitost, takže jsem čekala.

“Prostě tam v domě pro tebe není pokoj. Nemohu dost dobře přimět Shandřinu babičku, aby ti dala pokoj, když už k nám byla tak velkorysá. Plus náklady za cestu mi opravdu napínají rozpočet. Tvůj let a placení tvého hotelového pokoje prostě není možné. Chci tím říct, chci tě tam, ale nevidím možnost jak to zařídit, když si to nemůžu dovolit.”

Opřela jsem se zády o stěnu a zavřela oči. Slzy mi zalily oči a já je vztekle setřela.

Nebudu kvůli tomu brečet. Nebudu.

“Dobře. V pořádku,” podařilo se mi říct přes sevřený krk.

“Takže to chápeš, správně?”

Utratil všechny peníze za svatbu s holkou, se kterou zakládal novou rodinu.

Nedokázal sehnat peníze na let pro dceru, kterou už měl, aby s ním v jeho velký den byla. Přestože to tak moc bolelo, bylo to něco s čím jsem dokázala žít. Věděla jsem, že ve skutečnosti mi toho říká mnohem víc.

Nová žena, nový dům, velká svatba, nové dítě … můj táta mi s vysokou nepomůže.

Už jsem ani neměla odvahu se ho ptát. Jestli jsem měla být zklamaná a znovu se jím nechat odkopnout, nebyla jsem jistá jestli bych to zvládla.

“Lano?”

“Jo, dobře tati. Chápu.”

“Věděl jsem, že to pochopíš. Shandra se velice bála, že tě to rozruší. Říkal jsem jí, že vůbec nejsi jako Caroline a tohle pro tebe nebude velký problém.”

“Musím jít. Nechci si vyplýtvat všechnu baterku.”

“Dobře, samozřejmě. No, bav se a užij si léto. Snad by jsme se mohli vidět na podzim. Pro kterou univerzitu jsi se nakonec rozhodla?”

Půjdu na místní nižší vysokou. Můj táta má novou rodinu.

“Musím jít, tati,” odpověděla jsem a zavěsila.

Slzy mi stékaly po tvářích a já cítila jak se moje zatvrzelé odhodlání nenechat mámu nebo tátu znovu mi ublížit rozplývá. Kolik toho budu muset snést než se rozpadnu?

Držet si všechno v sobě mě užíralo zaživa. Potřebovala jsem někoho, kdo mě

vyslechne. Někoho, kdo mě bude držet zatímco budu plakat. Jen potřebuji někoho, kdo se o mě bude starat. Nebýt sama. Pro jednou jsem potřebovala, aby šlo jen o mě

… potřebovala jsem Sawyera. Opláchla jsem si obličej vodou a osušila slzy. Než ho najdu nechci zodpovídat žádné otázky. On byl ten jediný s kým jsem o tomhle chtěla mluvit. Popadla jsem tašku, zastrčila dovnitř mobil a zamířila ven ze dveří. Bude na mě čekat. Vyslechne mě. Zrovna když jsem vkročila na cestu vedoucí do našeho kempu, Sawyer se řítil ke mně. V momentě, kdy jsem ho uviděla mě zaplavila úleva.

Ale přetrvala jen chvíli. Vážný výraz na jeho tváři mě překvapil.

“Sawyere,” začala jsem a on spěchal kolem mě do koupelny.

“Právě teď nemám čas, Lano,” zavolal na mě přes rameno.

Ohromeně jsem stála zmrazená na místě. Během vteřiny vyběhl ven s mokrým

hadrem v ruce. Čelist měl odhodlaně zatnutou. Očima prolétl kolem mě. Když

spěchal kolem, natáhla jsem ruku a chytla ho za paži. Jeho pohled mě vystrašil.

“Co se děje?” zeptala jsem se.

“Lano, pusť mě. Nemůžu s tebou teď mluvit. Ash mě potřebuje.”

Když jsem dávala ruku pryč, moje hlava pomalu registrovala slova. Nenabídl mi žádnou omluvu nebo vysvětlení. Místo toho běžel pryč a nechal mě tam stát

samotnou. Moje emoce byly už tak v troskách, takže jsem se snažila odůvodnit to tím, že Ashton musí být opravdu zle. Zpanikařila jsem a rozběhla se za ním.

Zatavila jsem se ve chvíli, kdy jsem uviděla Sawyera sehnutého nad Ashton, jemně jí zastrkujíc vlasy dozadu. Bylo jí špatně. Sawyer jí utřel pusu, pak hadr přeložil a opatrně jí začal omývat bledý obličej.

“Jsem u tebe Ash. Je to dobrý,” mumlal, když si mu zesláblá položila hlavu na hruď.

Jako přílivová vlna mě zaplavila žárlivost, i když jsem věděla, že je nemocná.

Nelíbilo se mi vidět ho být k ní tak sladký a ochranitelský. Udělala jsem krok v před a zeptala se, “Ash, jsi v pořádku?”

Sawyer zvedl hlavu, ale já se nesetkala s jeho pohledem. Nebyla jsem si jistá jestli můžu. Nadzdvihla hlavu a povzdychla si. “Mám migrénu. Příliš mnoho slunce, ale Beau odjel autem do nejbližšího obchodu pro nějaké léky proti bolesti.”

“Můžu něco udělat?” zeptala jsem se. “Zvládnu to, Lano. Můžeš jít do stanu,”

Sawyerův panovačný hlas projel mým už tak zlomeným duchem. Nemohla jsem tu

stát a sledovat to. Ash bylo zle, ale byla v dobrých rukách.

Starají se o ní Vincentovi chlapci.

“Dobře,” podařilo se mi odpovědět, otočila jsem se a šla ke stanu.

Stála jsem před ním a nenáviděla jsem myšlenku jít dovnitř. Byly tam vzpomínky z minulé noci. Potřebovala jsem na ně zapomenout. Můj život se mi už tak dost vymykal z ruky. Nepotřebovala jsem pomoc Sawyera Vincenta, aby mi zlomil srdce.

Táta v tom sám odvedl dost dobrou práci. V životě jsem milovala dva muže a ani pro jednoho z nich jsem nebyla dost. Nikdy u nich nebudu na prvním místě.

Po tváři mi stekla čerstvá slza. Než mě někdo mohl vidět plakat, otevřela jsem stan a vlezla dovnitř. Přestěhovala jsem si spacák zpátky do vzdáleného rohu stanu jak nejdál to bylo od Sawyerova možné, schoulila jsem se dovnitř a plakala. Plakala jsem protože mě táta nechtěl. Plakala jsem protože mi sny o vysoké proklouzly mezi prsty a plakala jsem, protože jsem si dovolila věřit, že je možné, aby se do mě Sawyer zamiloval.

Vzbudila jsme se brzy a koukla se po Sawyerovi. Znělo to, že spí ve svém spacáku.

Bolest, kterou mi včera způsobil se spánkem nezmírnila. Popadla jsem svoje věci a tiše opustila stan. Nechtěla jsem tam s ním být až se vzbudí.

“Jsi vzhůru brzo.” Jake klečel před ohněm a přidával nějaké čerstvé klacky.

Rozpačitě jsem si rukou prohrábla vlasy a přikývla.

“Mám kafe, chceš?” zeptal se, vstal a zvedl konvičku s kávou, aby mi jí ukázal.

“Jak jsi ho udělal?” zeptala jsem se a přešla k němu. Mohla jsem skoro cítit vůni kávy.

“Vzal jsem si sebou kávovar. Použil jsem elektřinu v koupelně,” vysvětlil a odlil trochu do polystyrénového kelímku.

“Musíš ho vypít černý. Nemám cukr ani mléko,” řekl, podávajíc mi kelímek.

“Vždycky ho piju černý,” odpověděla jsem a usrkla si.

Jake nadzdvihl obočí, “Vážně? To je sexy.”

Obrátila jsem oči v sloup, otočila se a šla ke koupelnám, abych se oblékla.

“Co? Nedostanu ani poděkování?

Ohlédla jsem se na něj přes rameno. “Děkuju ti.”

Usmál se a zavrtěl hlavou.

“Víš, vždycky to bude takhle. On se nikdy skutečně nepohne dál. Ona bude vždycky ta první.”

Zastavila jsem se a zhluboka se nadechla, jakoby mi bodl nůž do břicha a otočil jím, způsobilo to tolik bolesti, že mě zadržela v pohybu.

“Nechci být zlý. Jen jsem upřímný. Ztrácíš čas.”

S prudkým přikývnutím jsem přiměla nohy k pohybu. Potřebovala jsem se dostat pryč. Už žádnou další pravdu. Měla jsem toho za posledních dvanáct hodin trochu moc. Potřebovala jsem pauzu.

16. Kapitola

SAWYER

Kolosálně jsem to posral. Starý zvyky umírají těžko a moje potřeba pomoct Ash a ochránit jí, byl velmi starý zvyk. Minulou noc když mě tu s ní Beau nechal a požádal mě, abych se o ní postaral zatímco jel pro léky proti bolesti, stačil mi jediný pohled na její bledou tvář a zpanikařil jsem. Potřeboval jsem být ten kdo zmírní její bolest.

Prostě to ve mně spustilo vypínač. Když se Beau vrátil, schoulila se mu do náruče a on se s ní kolébal a utěšoval jí, zaplavila mě realita situace. Byl jsem záskok. Mě se takhle nedržela. Nikdy už nebude. Byla Beauovo.

Když jsem otevřel stan a viděl lanu ležet ve spacáku tak daleko od mého jak jen to bylo možné, řeklo mi to vše co jsem potřeboval vědět. Minulou noc viděla to co já ne, dokud nebylo příliš pozdě. Jen před dvaceti čtyřmi hodinami jsem se dotýkal a líbal její tělo na místech, která nám oběma dala naše první zkušenosti s potěšením. Byl jsem v takovém pokušení se po ní natáhnout a přitáhnout si jí k sobě, když spala, ale věděl jsem, že můj dotek by nebyl vítaný. Byl jsem k ní strohý a hrubý, když se ptala na Ashton. Při pohledu zpět jsem si uvědomil, že jsem nechtěl, aby mě viděla jak pečuji o Ashton. Chtěl jsem, aby šla pryč a neviděla mě starat se o Ash s něhou, kterou ve mně nikdo jiný nevyvolal. Byl to můj tajný moment s Ash. Můj krok zpět časem, když se mi stočila v náručí. Lanina přítomnost tam způsobovala, že se ve mně mísili věci, kterým jsem nerozuměl. S Lanou stojící s vykulenýma a ublíženýma očima se zdálo to co se dělo špatné. V hlavě mi to šrotovalo.

Byla pryč ze stanu, když jsem se vzbudil a od té chvíle mě ignorovala. Nevěděl jsem co jí mám říct. Jak vysvětlit včerejší noc? Jak to všechno zlepšit? Co jsme dnes ráno vyrazili na výlet, byla v čele skupiny jako žena odhodlaná dostat se pryč. Nedostihl jsem jí. Při snídani se mnou odmítala navázat oční kontakt a já byl příliš velkej zbabělec, abych jí přinutil vzít mě na vědomí.

“Proč jsem nemohla zůstat v kempu s Ash a Beauem?” kňučela za mnou Heidi.

“Protože Ash se zotavuje ze svojí včerejší migrény a Beau se o ní stará. Věř mi, chtějí soukromí. Přinejmenším vím, že Beau jo,” zasmál se Jake.

“Je nemocná, Jaku. Nebude s Beauem dovádět na tvrdý zemi ve stanu,” zasyčela Heidi.

“Kdo říkal, že to bude ona, kdo bude na zemi?” odpověděl Jake.

Poslouchat rozhovor o Ashině a Beauově sexuálním životě nebylo zrovna něco, na co jsem měl náladu. Zrychlil jsem tempo dokud jsem nebyl pár kroků za Lanou. Malé šortky co měla na sobě jí pevně obepínaly zadek s každým dalším, dlouhým krokem.

Ještě noc předtím jsem měl tenhle malý, roztomilý zadek v ruce. Měl jsem pochyby, že k tomu ještě někdy dostanu šanci. Ta myšlenka mě trápila. Ne nebyl jsem s tím v pohodě. Nebyl jsem připravený nechat jí jít. Ještě nebyl srpen. Nebyl jsem připravený od ní odejít.

“Budeš se mnou ještě někdy mluvit?” zeptal jsem se. Zastavila se a pak pokračovala ve výstupu do kopce.

“Jasně. O čem chceš mluvit?” odpověděla znuděným hlasem.

“Lano prosím, zpomal a mluv se mnou,” prosil jsem.

Nezpomalila. Jestli něco, ještě zrychlila. Pokud v tom bude pokračovat, za chvíli se dá do běhu.

“Není o čem mluvit, Sawyere. Raději bych jen šla.”

Natáhl jsem se, chytil jí za ruku a zastavil jí. Snažila se vytrhnout, ale držel jsem jí pevně.

“Pusť mě,” zavrčela a konečně zvedla ty jasně zelené oči, aby se na mě podívala. Z té bolesti v nich se mi skoro podlomila kolena. Ach, sakra. Co jsem to kruci udělal?

“Prosím Lano, prosím, mluv se mnou,” prosil jsem a uzavřel vzdálenost mezi námi.

“Pokračujte lidi. Tady není nic k vidění. Nechte Sawyera uklidit ten bordel co nadělal,” oznamoval Jake ostatním, když kolem nás procházeli. Jakmile byli dost daleko vepředu, uvolnil jsem Laninu ruku ze sevření.

“Fajn. Mluv,” řekla a obraně si zkřížila ruce na prsou.

“Včera večer …” snažil jsem se vymyslet jak to vysvětlit aniž bych to pro ní udělal ještě horší.

“Zdá se, že jsi ztratil slova, tak já ti pomůžu. Včera večer bylo Ashton zle a tys měl omluvu proto jí držet a starat se o ní. Přešel jsi do chránit-a-utěšit-Ashton módu. Na ničem a na nikom jiném nezáleželo, protože jí miluješ. Potřebovala tě a tys tam pro ní bez otázek byl. Nenechal jsi mě jí pomoct, protože jsi nesnesl myšlenku na zmeškání šance jí držet.”

“Tak to není. Být po ruce na pomoc pro Ashton je zvyk. Dělal jsem to většinu života.

Tenhle druh zvyku se těžko zapomíná.”

Lana se tvrdě zasmála. “Opravdu? No, není to malý roztomilý způsob jak potvrdit co jsem právě řekla.” Lana udělala krok směrem ke mně, ukázala mi prstem na hruď a píchla jím do mě. “Jsem unavená z toho být druhá nebo třetí volba. Mám toho ve svým životě dost. Včera v noci jsem taky někoho potřebovala. Potřebovala jsem někoho, kdo mě vyslechne. Jaká škoda, že nikdo nechtěl Laně dělat rameno na vybrečení. Nikdo se nestaral o to, že Lana potřebuje někoho komu by se svěřila se svým svinstvem.”

Oči se jí leskly neprolitými slzami a mě se tak stáhla hruď, že jsem měl pocit, že praskne.

“S tím je konec. Nech to být. Skončila jsem,” odsekla Lana, pak se otočila a začala odcházet. Jednajíc rychle jsem se natáhl a omotal kolem ní ruku.

“Co se včera stalo? Proč jsi mě potřebovala?”

Zvedla ramena a já si jí přitáhl zády na hruď a držel jí ať chtěla nebo ne.

“Nech mě jít, Sawyere,” hlas se jí zlomil.

“Ne. Teď mi řekni co jsi tím vším myslela.”

Znovu vzlykla a rozzlobeně navrtěla hlaovu. “NE. Nedostaneš požadované odpovědi.

Neříkám lidem moc. Držím si svoje emoce pro sebe. Ale včera jsem ti to chtěla říct,”

krátce a smutně se zasmála. “Myslela jsem si, že mám možná někoho, kdo chce poslouchat. Někoho kdo má zájem. Ale mýlila jsem se.”

“Ne, nemýlila. Mám o tebe zájem. Chci abys se mnou mluvila.”

“Příliš pozdě,” zavrčela, tlačíc proti stisku, kterým jsem jí svíral.

“To já se včera večer zmýlil, Lano. Tolik mě to mrzí. Prosím, odpusť mi. Prosím, prosím odpusť mi. Už se to nikdy znovu nestane,” odmlčel jsem se, nebyl jsem si jistý jestli jsem připravený odhalit jí svojí duši.

“Máš pravdu. Nestane se to znovu. Protože jsem skončila s pokusy, aby o mě lidi měli zájem. Neměla bych pracovat tak tvrdě na tom, abych přesvědčila lidi, které miluju, aby mě milovali taky. Nikdo jiný se tak zatraceně tvrdě nesnaží. Nikdo. Jen já. Jen Lana McDanielová. Musela jsem. Ale jestli je tak obtížný mě chtít, pak nikoho nepotřebuju. Podařilo se mi dojít samotný daleko. Jsem v tom zatracenej profík!”

Jestli bylo možný, aby vám něčí bolest zlomila srdce, tak Lana to moje právě rozbila.

Emoce mi spalovaly krk, když jsem jí chytil pevněji. Chtěl jsem dovnitř její hlavy.

Byla tak uzavřená a já přemýšlel proč. Teď jsem to věděl. Nikomu tolik nevěřila, aby ho pustila dovnitř-až do včerejšího večera. Rozhodla se mě pustit dovnitř a co jsem udělal? Hodil jsem jí její důvěru zpátky do obličeje.

Bože, byl jsem největší idiot na světě.

“Je mi to tak líto,” zašeptal jsem a přitiskl jí polibek na spánek. “Můžeš mi odpustit?

Můžeš mi věřit, že jsi první? Přísahám, to co se včera stalo už se nebude nikdy opakovat. Bylo to od rozchodu poprvé co jsem se něčím takovým musel zabývat.

Když se Beau vrátil a Ashton se mu stulila na klíne do náručí v zoufalé touze být mu blízko. Nebolelo to tak jak jsem si myslel. Prostě mi to začalo dávat smysl. Už mě nepotřebovala. Nebyla moje, abych jí ochraňoval. Mohl jsem jít dál. Bylo na čase.

Minulá noc pro mě byla uzavření, které jsem potřeboval.” Přestal jsem mluvit, chytil Lanu za ramena a otočil jí tváří k sobě. Její červené, oteklé oči mě poslaly do kolen.

“Tohle je pro mě nové. Učím se jak mít vztah s někým jiným než s Ashton. Udělal jsem hroznou chybu. Bylo to jako návrat. Ale ty,” natáhl jsem ruku a zastrčil jí uvolněné vlasy zmáčené slzami za ucho. “Dotkla jsi se místa uvnitř mě jak to Ashton nikdy neudělala. S tebou cítím věci, které jsem k ní nikdy necítil. Miloval jsem jí opravdu hodně dlouho. Nemůžu si pomoct od faktu, že tu pro ní pořád chci být, když mě potřebuje. Příště až budu muset volit, budeš to ty koho si zvolím první. To ti můžu slíbit.”

Lana mi pátrala v obličeji jakoby čekala na víc. Nebyl jsem si jistý co víc jí můžu říct.

“Není to snadné být vždycky druhá nejlepší. Brzy budu třetí nejlepší u mého táty.

Začínám se na jeho seznamu propadat. Možná to ze mě dělá sobce, ale prostě

potřebuju, aby tu byl někdo za kým můžu běžet. Minulou noc jsme běžela za tebou,”

odmlčela se a polkla. “Myslel by sis, že po tolika odmítnutí, kolik jsem jich v životě zažila si na to zvyknu. Ale není to jednodušší. Ne tak úplně. Udělá tě to obezřetným.

Staneš se opatrným nevzbuzovat v sobě naděje. S tebou jsem si dávala naději. Bude pro mě těžké svěřit ti znovu tenhle druh důvěry. To neznamená, že spolu pořád přes léto nemůžeme být. Jen to znamená, že potřebujeme udělat pár kroků vzad. Minulou noc ve stanu jsme pokročili dopředu. Teď musíme couvnout.”

Odpouštěla mi. Znovu jsem si mohl získat její důvěru. Znovu se mi otevře a já na to budu připravený. Budu tady až mě bude potřebovat.

“To je dost fér,” odpověděl jsem. Vklouzl jsem jí prstem pod bradu a zaklonil jí hlavu. “Teď tě potřebuju políbit.”

“Dobře,” zašeptala, když jsem se rty dotkl jejích.

LANA

Když jsme se vrátili, Beau měl tábor sbalený a připoutaný na střeše Suburbanu. Řekl, že se Ashton potřebuje dnes v noci vyspat v pořádné posteli, a že všichni jedeme do hotelu a ráno pak vyrazíme domů. Nikdo se s ním nehádal. I tak jsem si myslela, že jsme už všichni byli připravení na opravdovou postel. Téměř jsem si oddychla úlevou.

Řekla jsem Jakovi ať si sedne se Sawyerem dopředu a já si sednu dozadu vedle Ashton. Prostě jsem právě teď nebyla připravená strávit víc času se Sawyerem.

Odpustila jsem mu, ale moje srdce bylo stále raněné. Ashton to pochopila, natáhla se a chytla mě za ruku, když jsem vklouzla vedle ní. Byla to tichá cesta. Byli jsme v nejbližším dostupném hotelu a kluci objednávali naše pokoje. Nebyla jsem si jistá jestli se budu o pokoj dělit se Sawyerem nebo jestli mám čekat, že dostanu vlastní.

Měla jsem na vlastní dost, kdybych ho potřebovala. Nebyl žádný důvod šetřit na vysokoškolské sny. Můj táta tuhle naději odstřelil.

Sedíc v hotelové hale jsem čekala s ostatníma holkama. Pořád jsem byla špinavá z celodenního výletu a potřebovala sem sprchu. Nemluvě o tom, že jsem byla

vyčerpaná fyzicky i emocionálně.

Přišel ke mně Sawyer se svým a mým batohem přehozenými přes rameno.

“Potřebuješ něco z té tašky, o kterou se dělíte s Ash?”

“Ehm … jo. Myslím. Jsme spolu v pokoji?”

Sawyer vypadal dotčeně, když překonal malou vzdálenost mezi námi.

“Myslel jsem, že jsme v pohodě. Nesedla sis vedle mě, ale myslel jsem si, že chceš dohlídnout na Ash.”

“To je v pořádku. Jen jsem se ptala. Můžu si vzít vlastní pokoj, kdyby to bylo potřeba.”

Sawyer se natáhl a vzal mě za ruku. Nechala jsem ho proplést si se mnou prsty. “Chci tě u sebe.”

Přikývla jsem a přinutila se k úsměvu. Sklonil hlavu a políbil mě na čelo. “Hodlám to napravit. Slibuju. Zase mi budeš věřit,” zašeptal než se znovu narovnal a odváděl mě k výtahu.

Všem se nám podařilo dostat pokoje na stejném patře. Sawyer zasunul kartu do dveří pokoje číslo 314 a otevřel je. Pokynul mi rukou, abych vešla první. Pokoj byl prostornější než ve většině hotelů, kde jsem byla, ale pak mi objasnil, že zůstáváme v hotelu Marriott místo motelu přes ulici. Centrem všeho byla postel královské velikosti.

“Jedna postel,” řekla jsem a ohlédla se na něj.

“Neměli volný žádný dvoulůžkový pokoj. Je to v pohodě?”

“Jasně,” odpověděla jsem a natáhla se pro svůj batoh, který měl stále přes rameno.

“Můžu jít do sprchy první?”

Sundal si ho z ramene a podal mi ho. “Samozřejmě. Dej si na čas. Objednám nám nějakou večeři.”

“Dobře, děkuju.”

Otočila jsem se ke koupelně.

“Lano?” jeho hlas zněl smutně. Nenáviděla jsem rozesmutňovat ho, ale neměla jsem energii s tím něco udělat. Byla jsem vyčerpaná.

“Ano?” zeptala jsem se, otočila se a podívala se na něj. Připomínal mi malého ztraceného kluka. Jeho dokonalá tvář byla ztrápená.

“Omlouvám se.”

“Za co?”

“Že jsem idiot,” odpověděl.

“Už jsem ti odpustila, Sawyere.”

Vypadal poraženě. “Opravdu?”

“Odpuštění nezmírňuje bolest v mém srdci. Bude chvíli trvat než se vyléčí.”

Nečekala jsem na jeho odpověď. Zavřela jsem za sebou dveře a zapnula sprchu.

18. Kapitola

Pozn. Nejedná se o překlep - po 16. kapitolě navazuje 18. kapitola. Je to i v dalších verzích knihy, zřejmě se jedná o chybu tisku. Díky za pochopení.

*

Oknem dovnitř proudilo sluneční světlo a mě pevně objímala paže, zatímco mě noha špendlila k posteli. Sawyer se mi někdy během noci přitulil k zádům. Snědla jsem cheesburger, který mi objednal a pár soust čokoládového dortu než jsem se

zachumlala do postele jak jen to šlo nejdál od jeho půlky a okamžitě jsem usnula.

Pořád jsem byla na svojí straně a Sawyer se ke mně tiskl. Držel se mě jako bych byla nějaké záchranné lano.

Natáhla jsem se tak, abych mohla posunout jeho ruku a jít do koupelny.

“Ne. Prosím, nech mě tě držet ještě trochu dýl,” zamumlal mi do vlasů.

“Jsi vzhůru,” odpověděla jsem.

“Mmmhmm a užívám si. Prosím, ještě chvíli.”

Poprvé od incidentu s Ashton jsem se usmála.

“Pořád si můžeš užívat beze mě,” škádlila jsem ho.

Na vteřinu ztuhl, než se ke mně přitulil ještě blíž a ruku posunul tak, že mi jeho dlaň přikryla holé břicho v místě kde se mi ve spánku vyhrnulo tílko.

“Nemůžu si to užívat bez tebe. Ty jsi to co si užívam,” zašeptal hlubokým, ospalým hlasem, když mě lehce kousnul do ušního lalůčku.

“Ach,” vypískla jsem a on se zasmál, jeho horký dech lechtající mě na krku a uchu mi vyslal husí kůži po pažích.

“Tolik jsi mi chyběla,” řekl vážnějším tónem.

Nemusela jsem upozorňovat na to, že jsem s ním byla tři dny. Věděla jsem co myslí.

Mentálně a emocionálně jsem byla včera pryč. Dnes ráno mě nebolelo na hrudi a znovu jsem se mohla zhluboka nadechnout. Možná to bylo skutečností, že mi

Sawyerovi velké paže omotané kolem těla dodávaly falešný pocti bezpečí.

“Můžu jít na záchod, prosím?” zeptala jsem se, lechtajíc mu nehty ruku.

“Slibuješ, že se vrátíš?”

Měla jsem v plánu skočit si znovu do sprchy a přichystat se.

Nicméně, i když jsem si to strašně nerada přiznávala, taky mi chyběl.

“Ano, jestli je to to co chceš.”

“Chci,” zamumlal mi do ucha a vtiskl mi jemný polibek na spánek.

SAWYER

“Vezmi sebou malou lahvičku ústní vody,” zavolal jsem, když jsem slyšel otevřít dveře koupelny.

Lana obešla postel a podala mi jí.

“Tady je.”

Otevřel jsem lahvičku a lokl jsem si. Pak jsem jí promlel v puse a spolkl.

“Ty jsi to právě spolkl!”

S úsměvem jsem se natáhl, chytil jí za útlý pas a stáhl si jí na sebe.

“Věřím, že jo. Nejspíš budu potřebovat dýchání z úst do úst, aby mě zachránilo před otravou,” provokoval jsem jí, natáhl se nahoru a zuby jí štípl do spodního rtu.

“Dýchání z úst do úst tě nezachrání před otravou. Potřeboval bys vypumpovat žaludek,” informovala mě, když mi vtiskla polibek do koutku úst.

“Hmmm … no, to zní jako spousta práce. Popřemýšlím o tom později.”

Rukama jsem jí vklouzl do rozcuchaných vlasů a přitáhl si její rty dolů ke svým.

Zrovna když otevřela pusu, aby mě pustila dovnitř, začal jí prozpěvovat telefon.

Odtáhla se. Potřeboval jsem ten polibek. Potřeboval jsem jistotu, že jsem neztratil to

… ať už mezi námi bylo cokoli. “Nezvedej to,” prosil jsem, natahujíc se, abych jí políbil na bradu. S tichým smíchem se mi stulila zpátky do náruče a nechala mě ochutnat její mátově chutnající ústa. Ale v minutě, kdy zvonění skončilo, znovu začalo. Lana zdvihla hlavu a zamračeně se podívala po telefonu. Bojoval jsem s nutkáním popadnout ho a hodit jím o stěnu, aby zmlknul.

“Možná je to důležitý,” řekla a já jí pustil a nechal odvalit pryč, aby zkontrolovala telefon. Když jsem uviděl napjatý výraz v její tváři, posadil jsem se a mrknul se kdo jí to trápí. Protože to očividně nebyl vítaný hovor.

Máma - svítilo na displeji.

Lana vyklouzla z postele, “Musím to vzít. Jinak by volala dokud bych to neudělala.”

“Ahoj mami,” její hlas zněl unaveně, místo plný obav z matčina odhodlání zastihnout jí na telefonu. Lana přešla kolem postele a zamířila do koupelny. Jakmile dveře zapadly na místo, hodil jsem polštářem přes pokoj a zanadával. Neodstrčila by mě, kdybych tam pro ní byl. Klidně bych se vsadil, že se mi tu noc chystala říct jakým svinstvem jí rodiče tahají. Nemusel bych se strachovat o to jak to napravit. Věděl jsem, co jsem potřeboval udělat.

“Ne, MAMI!” slyšel jsem jí zvýšit hlas a vyskočil jsem z postele, abych poslouchal za dveřmi. Narušoval jsem její soukromí, ale ona byla rozrušená. Měl jsem svoje důvody. A byl to zatraceně dobrej důvod.

“Nechci, abys mu volala. Nechci, aby ses ho ptala. On šel dál, mami. Pořídil si zbrusu novou rodinu a my jsme jeho minulost. Prostě to nech být. Přijdu na to jak z toho ven. Jen to nech na pokoji. Prosím.”

Mluvila s svém tátovi?

“Mami, jsem dospělá. Nemůžeš se dál pokoušet dělat za mě rozhodnutí. Já tyhle právě udělala. Takže prosím, stáhni se.”

Ustoupil jsem ode dveří a přešel k oknu s výhledem na hory, které jsme včera opustili. Proč jsem se tolik staral, abych zjistil jaké jsou její problémy? Nebyli jsme skutečný pár. Napjal jsem se, když jsem si to uvědomil. Neměl jsem na Lanu žádný nárok. Jestli jí Ethan nebo někdo jiný pozve znovu ven, nezastavím jí před tím, aby řekla ano. Někdo jiný se mohl dotýkat měkké, hladké kůže na jejích pažích, stehnech, břiše, na její … ach, sakra ne. Tohle musím napravit a rychle. Teď to bylo víc než flirt. Jasně, v srpnu si půjdeme oba vlastní cestou, ale právě teď jsem se nechtěl dělit.

Nebyl bych schopný se dělit. Byl jsem si zatraceně jistej, že bych každýmu klukovy urval ruce od těla, kdybych ho viděl se jí dotknout. Dveře koupelny se otevřely a Lana vyšla ven. Nucený úsměv se jí dotkl rtů, když se mi podívala do očí.

“Všechno v pořádku?” zeptal jsem se a doufal, že mi poví co se v jejím životě děje.

Místo toho jen pokrčila rameny. Sakra.

“Lano, poslyš, musíme si o něčem promluvit,” začal jsem přecházet pokoj, abych se jí mohl dotknout v případě, že bych musel prosit.

Zavrtěla hlavou, “Jestli je to špatná zpráva, opravdu si nemyslím, že bych to právě teď zvládla. Dej mi napřed pár hodin, prosím.”

No, k čertu, jestli mě bolest v jejím hlase neroztrhla ve dví. Přitáhl jsem si jí na prsa a držel jí tam. Napřed byla napjatá jak prkno, ale dál jsem jí hladil záda a líbal na vršek hlavy dokud se neuvolnila a neomotal mi ruce kolem pasu.

“Není to špatný. Jen je to časově citlivý.”

Naklonila hlavu a podívala se na mě. “Časově citlivý?”

“Velmi. Protože by někdo mohl přijít o končetinu, kdyby překročil hranici.”

Lana se odtáhla a její zamračené obočí bylo rozkošné.

“O čem to pro všechno na světě mluvíš, Sawyere?”

“O faktu, že chci … ne, potřebuju, abychom spolu byli oficiálně než se naše cesty rozdělí a půjdeme na vysokou.”

Laniny rty se zkroutily do malého ‘o’ a pak pomalu kývla, “Dobře. To zní jako dobrý plán. Ale proč by mohl někdo přijít o končetinu?”

Přejel jsem jí prstem po spodním rtu. “Protože, kdyby se tě dotkli tu problematickou končetinu bych jim urval.”

Unikl jí malý bublavý smích a pak mě kousla do prstu. Její oči se na mě smály jako hravé kotě.

“Takže, ty si chceš hrát drsně, jo?” zvedl jsem jí, hodil na postel a přikryl její tělo svým.

LANA

Cesta zpátky do Grove uběhla rychle, ale na druhou stranu jsem většinu cesty prospala. Jake nebyl nadšený, když mu Sawyer řekl, že sedím vepředu. Cítila jsem se z toho špatně, ale líbilo se mi vědomí, že mě chce mít Sawyer blízko. Všichni si naložili svoje věc do aut a odjeli. Ashton šla rovnou domů do postele. Byla pořád dost zesláblá. Sawyer mi vzal tašky a donesl mi je dovnitř ke dveřím, pak se na mě podíval.

“Pojď se mnou na chvíli,” řekl, vytáhl mě zpátky ven na verandu a zavřel za mnou dveře.

“Nejsi potom všem řízení unavený?”

Zavrtěl hlavou a přitáhl mě k sobě. Teta se strejdou nebyli doma, ale mohli přijet každou chvíli. Nebyla jsem si jistá co by si o tomhle mysleli.

“Dobře. Nech mě jen zkontrolovat Ashton a budu hned zpátky dole.”

“Počkám tady,” odpověděl, pustil mi ruce, abych mohla běžet dovnitř.

Tiše jsem zaklepala na Ashtoniny dveře a pak strčila hlavu dovnitř. Už byla zachumlaná pod peřinou. Potichu jsem zavřela a zamířila zpátky za Sawyerem.

“Je v pořádku?” zeptal se, když jsem vyšla ven.

“Jo.”

“Dobře. Jdeme.”

Položil mi ruku na dolní část zad a vedl mě k Suburbanu.

“Napřed první věc, musím si zajet domů pro svůj náklaďák. Chci, abys ke mně mohla sedět co nejblíž a já se tě tak mohl dotknout kdykoli budu chtít.”

Usmívajíc se pro sebe jsem nastoupila do auta.

Už jsem předtím s Ashton byla u Sawyerova domu. Byli jsme mladší a já nikdy nešla dovnitř. Většinou jsme chodili plavat do jezera vzadu na jeho pozemku. Procházet předními dveřmi s rukou pevně sevřenou v jeho bylo trochu znervózňující.

Jeho rodiče nebyli doma a on mě přesvědčil, abych šla dovnitř.

“Tudy,” pokynul mi, abych šla před ním dolů ze schodů, které vypadaly, že vedou do sklepa.

“Proč jdeme tam dolů?” zeptala jsem se a ohlédla se přes rameno.

“Je to moje jeskyně. Pokračuj,” povzbuzoval mě.

Jeho jeskyně … hmmm. Sešla jsem zbytek schodů a dole se zastavila, nejistá jaké dveře otevřít. Byly tu dvoje. Jedny napravo a druhé nalevo. Sawyer natáhl ruku kolem mě a otočil klikou pravých dveří, pak sáhl dovnitř a stiskl vypínač. Světlo se rozsvítilo a já zůstala v úžasu stát, když jsem uviděla pokoj.

Byl obrovský. Uprostřed pokoje byly dvě velké, černé, kožené pohovky a před nimi visela na zdi plochá televize. U steny vlevo stála červená lednice s logem Alabamské univerzity a nalevo od ní černý mramorový pult s dřezem. Na další zdi, police a police od podlahy až ke stropu plné trofejí. Mezi trofejemi zarámované fotbalové dresy. Pod televizí byl dlouhý černý s stůl s Xboxem a Wii. Navrchu byly rozložené fotografie. Všechny pečlivě srovnané. To musela mít na svědomí Sawyerova máma.

Nedovedla jsem si představit, že by si Sawyer rámoval a vystavoval fotky.

“Máš žízeň?” zeptal se, došel k lednici a otevřel jí.

“Vypadá to, že tu tenhle týden byla Loretta. Jsou tu zásoby. Mountain Dew, modrá Gatorade, nebo balená voda?”

“Loretta?” zeptala jsem se zmateně.

“Hospodyně. Taky se stará o všechny nákupy.”

“Ach.” Lidi mají opravu hospodyně, které za ně nakupují jídlo? Jak zvláštní.

“Ehm, voda bude fajn.” Přešla jsem k policím a začala pročítat plakety na trofejích.

Zdálo se, že nejčastěji dostával ceny za nejproduktivnějšího hráče.

“Tady máš,” podal mi vodu a obrátil pozornost k policím.“To udělala máma. Chtěla aby byly všechny někde vystavené. Vlastně se snažila přeměnit jednu z ložnic pro hosty v ‘Sawyerovu svatyni’, ale táta to zastavil. Odmítl jí to nechat udělat a navrhl jí, aby je vystavila tady dole. Souhlasil jsem s ním, aspoň tak jsou poněkud skryté.”

“Je jich tu spousta,” odpověděla jsem a napila se vody.

“Jo, je.” Kývl hlavou ke gauči, “Pojď si se mnou sednout. Můžeme si na iTunes najít nějaký film.”

Následovala jsem ho na konec černé kožené sedačky. Položil svůj Gatorade na stolek, natáhl se pro mojí vodu a také jí položil. “Pojď sem,“hlas mu klesl do chraplavého šepotu, který mi rozbušil srdce. Nechala jsem se od něj stáhnout na klín.

“Přemýšlel jsem o téhle puse celý den,” svěřil se, nežzakryl moje rty svými. Olízla jsem mu spodní ret a on ho pro mě otevřel a nechal mě ho beze spěchu ochutnat.

Jemný tlak jeho úst byl perfektní a způsoboval mi malou závrať.

Rukama mi klouzal po stehnech dokud mě nechytil za zadek. Jedním prstem mi

přejížděl po okraji kalhotek. “Tahle sukně se mi opravdu líbí,” zamumlal mi proti rtům. V tuhle chvíli se mi taky hodně líbila. Můj dech přešel do malých vzdechů, když mi jednou rukou vklouzl pod okraj kalhotek a hladil mi nahý zadek, zatímco druhou rukou pomalu klouzal zpátky dolů a zajížděl blíž k vnitřní straně stehna.

Věděla jsem jaký bude další krok. Co jsem nevěděla bylo jestli to nechám zají tak daleko.

Pak mi zasténal do pusy, když se prstem dotkl vnitřní strany stehna a moje nohy se mu samy otevřely. Pomalý, jemný polibek se stal divoký a oba jsme se snažili uklidnit dýchání. Jeho ruka se mi posouvala výš a výš po teď vystaveném stehně. V

momentě kdy se prstem otřel o vnějšek kalhotek, trhla jsem sebou a z krku mi vyšlo něco jako prosebné vypísknutí. Sawyer se odtáhl a z jeho zrychleného dechu jsem se zachvěla radostí. Milovala jsem vědomí, že s ním tohle dělám.

Líbal mě dolů po krku dokud se nedostal ke křivce ramene. Postupoval velmi klidně.

Jeho teplý dech mě lechtal na hrudníku a krku. Znovu začal pomalu pohybovat rukou.

Jedním osamělým prstem mi vklouzl pod okraj kalhotek a učinil přímý kontakt.

Zamumlal mi něco proti krku, ale nemohla jsem se dostatečněsoustředit, abych rozuměla. Můj mozek byl v mlze a srdce se mi snažilo vyskočit z hrudi. Nutkání pohnout se proti ruce, která mi teď ležela v rozkroku bylo silné.

Ale čekala jsem, zatímco posouval prst dál dovnitř a jemnějím přejížděl podél záhybů.

“Ach můj bože,” podařilo se mi ze sebe bez dechu dostat.

“Bože, jsi tak teplá,” zašeptal napjatým hlasem, když mi začal líbat na místě, kde měl zabořenou hlavu do mého krku. Když mi druhou rukou přejel po noze a víc jí

rozevřel než sáhl dolů, odtáhl mi kalhotky na stranu a začal mě jemně hladit, začala jsem se mu rozpadat na kousky v náručí.

“To je ono, zlato,” povzbuzoval mě, když jsem se k němu přitiskla, volala jeho jméno a chtěla, aby to nikdy neskončilo.

Když jsem mohla konečně popadnout dech, odtáhl prsty a vrátil mi kalhotky zpátky na místo, pak jsem se mu schoulila v náručí, zatímco mi mezi polibky a jemným okusováním šeptal proti krku.

Sawyer konečně zvedl hlavu od mé teď citlivé pokožky na krku, které se tak

důkladně věnoval. “To bylo … to bylo … sakra,” zašeptal, než měpolíbil na pusu. Po dlouhém, klidném polibku si lehl na gauč a přitáhl si mě na sebe. “Teď se pojďme dívat na film,” řekl škádlivým hlasem.

*

V okamžiku kdy Ashton zajela Jettou na mýtinu u jezera Vincentů, Sawyer se k nám rozeběhl. Vlasy měl sčesané dozadu a mokré s kapkami odlétávajícími mu z hustých pramenů. Tmavě modré plavky mu visely na bocích a odhalovaly jeho delikátní břišní svaly a kyčelní kosti.

“Jsem si pěkně jistá, že sem neběží, aby viděl mě,“zavtipkovala Ashton, když jsem tam seděla a zbožně se na něj dívala. Probrala jsem se z toho pohledu, otevřela dveře a vystoupila. Sawyer byl okamžitěvedle mě.

“Myslel jsem si, že se sem snad nikdy nedostaneš,” řekl veselým hlasem, když mě chytl mokrýma, studenýma rukama a přitáhl si mě na hruď. Zmáčel mi suché

oblečení, ale nehodlala jsem si stěžovat.

“Promiň, zaspaly jsme,” vysvětlila jsem.

“Neomlouvej se mu. Byl to on, kdo tě včera přivezl domůpozdě,” popichovala Ashton a zamířila za Beauem, který jí šel naproti.

“Včera jsem se dobře bavil,” informoval mě Sawyer chraplavýmšepotem.

Byli jsme si dát něco k jídlu u Hanka a pak jsme šli na pole. Včera večer tam nebyla žádná párty. Sawyer to místo využil, vzal sebou velkou deku a leželi jsme na zadech pod hvězdami. Ukazovala jsem mu různá souhvězdí a on se snažil dostat ruce pod různé části mého oblečení, zatímco předstíral, že mě poslouchá. Bylo to perfektní.

“Já taky,” odpověděla jsem a usmívala se na něj.

Sklonil hlavu, aby mě něžně políbil a pak zašeptal, “Pojďme se podívat jestli tě dokážu naučit jak seskočit z lanový houpačky.”

Zavrtěla jsem hlavou a potlačila zachichotání. “Ani náhodou. Už jsi to jednou zkoušel a já skončila s deseti stehy na hlavě.” Sawyer měrukou jemně pohladil vzadu na hlavě, kde jsem si jí rozsekla, když jsem v deseti letech zpanikařila. Když Sawyer řekl, “Pusť se lana, TEĎ” trvalo mi několik vteřin než jsem poslechla. Těchto pár okamžiků byl rozdíl mezi přistáním v hluboké vodě a mým přistáním na okraji břehu.

Nikdy jsem tu houpačku znovu nezkusila.

“Slibuji, že tentokrát nedovolím, aby sis ublížila. Kromětoho, bylo mi teprve deset.

Stál jsem v učení lidí za houby. Teď jsem na tom mnohem líp.” Stiskl mi ruku a zvedl si jí ke rtům, než mě začal odvádět k jezeru. Přes jezero se nesl hlasitý a jasný smích a pištění. Už tu bylo nejméně dvanáct lidí. Tohle měla být poslední párty u jezera než všichni odejdou na univerzity. Nikdy jsem tu nebyla s nikým víc než se Sawyerem, Ashton a Beauem. Holky ležely na molu, kluci lezli na strom, aby dělali nebezpečné kousky na lenové houpačce a ani jeden člověk neměl v ruce pivo. Byl to zázrak.

“Opravdu se mnou nepůjdeš na houpačku? Já budu držet lano; ty budeš držet mě a žádné přemety.”

“Slibuješ, žádné přemety?” zeptala jsem se ho, studujíc jeho tvář po jakékoli známce lži.

“Přísahám,” ujistil mě, sáhl po lemu mého trička a stáhl mi ho. Zastavil se a držel ho v ruce, zírajíc na bikiny, které jsem si koupila jen protože mě o to Jewel prosila.

Nebylo to něco co bych normálněnosila, ale napadlo mě, že když jdu na párty u jezera Sawyera Vincenta jako jeho holka, potřebuju být schopná udržet si jeho pozornost dokonce i s ostatníma holkama pobíhajícíma okolo v plavkách. Zvlášť Ashton. Když jsem vidělačervené bikiny, které si brala, věděla jsem, že musím přitvrdit hru.

“Ech, uvažuješ o tom, že by sis to tričko znovu oblíkla?” zeptal se, když mi ho začal znovu navlíkat přes hlavu.

Zvedla jsem ruku a zastavila ho. “Ne, Sawyere, přestaň.”

Přistoupil blíž a zamračil se na mě. “Na těch plavkách není moc látky, Lano.”

Rozhlédla jsem se a obhlédla plavky ostatních holek. Moje se mezi nejodvážnější ani nedostaly. Otočila jsem se k němu zpátky a vzala mu tričko z ruky.

“Říká se tomu bikiny, Sawyere. Když se rozhlédneš kolem uvidíš jich spoustu. My holky máme tendenci je nosit, když plaveme,” z hlasu mi odkapával sarkasmus.

“Je mi to jasný, Lano, ale nelíbí se mi představa, že z tebe každý uvidí tolik. Ta věc ti sotva zakrývá prsa. Dokonce se bojím podívat kolik to odhaluje tvýho sexy zadku.”

Ach. On žárlí.

“Můj zadek je zakrytý.” Otočila jsem se a setřásla ze sebe ustřižené, džínové šortky, zadkem čelem k němu.

“Ach, do prdele,” zasténal, natáhl ruku a přitáhl si mězpátky k sobě.

“Mohla bys aspoň nedělat tu malou třesoucí věc, když jsi zakrytá jen tak malým kouskem látky?”

Nemohla jsem si pomoc a zasmála se.

“Myslíš si, že je to vtipný?” zašeptal a položil mi ruce kolem pasu.

“Myslím, že je to k popukání,” odpověděla jsem, otočila se a dala mu pusu na rty.

Opravdu byl z mých plavek hodně nešťastný.“Pojď, myslela jsem si, že jdeme na houpačku.”

Jeho zamračení se prohloubilo. “Nevím jestli je to dobrý nápad. Jeden z těch tenkých provázků by ti mohl při dopadu sklouznout.”

Obrátila jsem oči v sloup, natáhla se pro jeho ruku a táhla ho ke stromu, “Jsi směšný, Sawyere. No tak.”

Mumlajíc si pod vousy mě následoval ke stromu. Lezl nahoru za mnou s rukama na mém zadku. Nebyla jsem si jistá jestli mi pomáhá, nebo se mě snaží zakrýt. Ať tak či onak, bylo to roztomilý.

Jakmile jsme se dostali na větev a kluk, kterého jsem neznala hodil Sawyerovi lano, uvědomila jsem si, že jsem si to možná moc dobře nerozmyslela. Odtud to vypadalo děsivě.

“Nedívej se dolů,” nařizoval Sawyer, když mě chytil za pas a přesunul se přede mě, takže mohl chytit lano. Přidřepl si dolů, “Pevně se měchyť za ramena a pak mi omotej nohy kolem pasu.”

Prohlížela jsem si jeho záda a přemýšlela jestli by to byl velký problém, kdybych prostě slezla dolů ze stromu suchou cestou.

Sawyer se na mě ohlédl. “No tak, Lano. Umím to. Budeš v pohodě.”

Tou ‘v pohodě’ částí jsem si nebyla tak jistá, ale vzdala jsem se a držela se jeho pokynů. Sawyer se postavil a já mu omotala ruce kolem krku a zavřela oči.

“Jednu ruku mi dej pod paži. Jestli se mě budeš držet takhle, udusíš mě k smrti,”

informoval mě pobaveným tónem. Na to jsem nepomyslela. Hádám, že to nejspíš nebyl špatný nápad. Jednou rukou jsem se ho pevně držela za rameno, zatímco jsem mu druhou posunula pod paži. Natahoval jsem se dokud jsem nesevřela ruce

dohromady a pevně se držela Sawyerova těla.

“Perfektní. Teď se drž, bejby, protože jdem na to,” a s jeho posledním slovem jsme byli ve vzduchu.

Otevřela jsem oči právě v čas, abych viděla jak pustil lano a znovu je zavřela, ječíc, když jsme padali do vody.

Voda v jezeře nebyla tak studená jak jsem čekala, kdyžjsme do ní dopadli. Byla jsem extrémně vděčná. Pustila jsem se Sawyera a kopala nohama, razíc si cestu na hladinu.

V tu chvíli jsem si všimla, že mi spodní díl plavek sklouzl pod zadek. Sáhla jsem dolů a vytáhla je nahoru, byla jsem ráda, že Sawyer nevěděl, že měl o sklouznutí plavek částečně pravdu.

Sawyerova hlava se vynořila několik sekund po mojí a usmíval se jako idiot.

“Co?” zeptala jsem se.

Mrknul, natáhl ruku a přitáhl mě k sobě. “Pod touhle vodou je opravdu dobře vidět,”

zamumlal a mě hlavou problesklo pochopení. Plácla jsem ho po ruce a on se zasmál, pak se sklonil a letmo mě políbil na rty.

“Chceš jít znova?” zeptal se se samolibým úsměvem.

19. Kapitola

SAWYER

Po týdnu randění s Lanou-většinou u mě doma, na polních párty, nebo u Hanka bylo na čase vzít jí na nějaký hezký místo. Nikdy si nestěžovala a byla otevřená všemu co jsem navrhl. Dokonce i když jsem jí požádal jestli by semnou nešla vybrat věci do pokoje na kolej, s radostí šla. Je pravda, že jsem jí v jejích nápadech na výzdobu musel krotit. Byl jsem kluk a naše záclony a deky nemusely ladit. Jen jsem

potřebovala něco dost tmavého na to, aby to ráno blokovalo slunce a já mohl v klidu spát.

Dnes jsem se jí rozhodl překvapit výletem do New Orleans. Z Glove to byla

dvouhodinová jízda. Jediné info, které jsem jí dal bylo, že si má vzít letní šaty a pohodlné boty. Restaurace, do které jí dnes večer beru je příliš hezká na šortky a vyžadovala trochu elegantnější vzhled. Taky se budem hodně procházet ulicemi. I když jsem miloval její nohy v podpatcích, nechtěl jsem, aby mi pak poděkovala, že jsem jí o chození nevaroval.

Nemohl jsem si vzpomenout, kdy jsem se naposledy nemohl dočkat až někoho

uvidím. Včera večer mi usnula v náručí a já se musel vyplížil z Ashtonina domu oknem, které Beau v dětství mnohokrát využil.

Stiskl jsem knoflík otevírání garáže a začal couvat, když jsem očima spočinul na Ashton, stojící před její Jettou přímo za mnou. Otevřel jsem dveře auta, vystoupil a šel k ní. Po tváři se jí řinuly slzy a ramena se jí otřásala vzlyky. Co to sakra je?

“Ash, co se děje? Je Lana v pořádku?” Měl jsem přiškrcené srdce. Proč jinak by mi Ashton brečela na příjezdové cestě jakoby někdo umřel? Bože, prosím, řekni že je Lana v pořádku. Nechal jsem jí v její posteli jen před pár hodinami. Byla v pohodě.

“Ash, řekni mi co se děje, hned.” Cítil jsem jak se mi stahuje hrdlo a ovládal jsem nutkání popadnout jí za ramena a zatřást s ní. Potřeboval jsem, aby mluvila.

“Lana je v pořádku,” zavzlykala a já se hluboce nadechl, když se moje panika začala zmírňovat. Tohle nebylo o Laně. Mohl jsem se uklidnit.

“Díky bohu,” vydechl jsem.

“To Beau-on … on,” znovu propukla v pláč.

“Je Beau v pořádku?” zeptal jsem se a ona mi strčila do ruky Beauův mobil.

“Jen si přečti tuhle textovku,” zanaříkala.

Přečíst jakou textovku? Dívajíc se dolů na Beauův telefon jsem zavrtěl hlavou.

Zpráva, kvůli které byla celá rozrušená už byla otevřená na obrazovce.

Sugar: Ahoj hřebče. Minulý týden jsem si s tebou parádně zatancovala. A dlužíš mi jednu hru v kulečníku. Byla to nefér hra a ty to víš. Rozptyloval jsi mě. Takže si najdi další den volna od té tvojí koule na řetězu a dostaň svůj úžasnej zadek příští týden zpátky do baru až budu ve městě XOXO.

Zvedl jsem pohled, setkal se s Ashtoninýma červenýma, oteklýma očima a všechno o čem jsem dokázal přemýšlet bylo jak přesně zavraždím svého bratra.

LANA

Sawyer: Nemůžu to udělat. Nejsem si jistý jestli jsi mluvila s Ashton, ale Beau jí podvádí a ona mě potřebuje. Musím mu jít nakopat prdel a pak uvidím co se dá dělat, abych jí uklidnil. Dnes ráno byla na mojí příjezdové cestě a mohla si vyplakat oči.

Přečetla jsem si zprávu od Sawyera ještě třikrát než jsem telefon konečně položila.

Nevěděla jsem co mě překvapilo víc: Beau podvádějící Ashton nebo Sawyerovo

odkopnutí, aby mohl řešit její problémy. Přinejmenším mi mohl zavolat. Možná mě požádat o pomoc s Ash. Neudělal ani jedno. Protože přesně na tohle čekal. Celou dobu jsem byla jen náhrada, zatímco čekal. Beau mu naservíroval Ashton na

stříbrném podnose a já nebyla tak pitomá na to, abych si myslela, že mám šanci si ho udržet. Miloval jí. Mě měl jen rád. Byla jsem letní flirt. Ona byl holka, se kterou chtěl strávit věčnost.

Znovu jsem zvedla telefon, našla Jewelino číslo a vytočila ho.

“Bylo na čase abys mi zavolala. Jak to jde se panem Žhavým a Sexy?”

“Nejde. Potřebuju odjet. Můžu přijet za tebou?”

“Uch, ach. To nezní dobře. Samozřejmě, že sem můžeš přijet. Mám pro tebe přijet?

Protože bych se tam dostala až v noci. Mám plány s tím úžasným, sexy plavčíkem.

Má ten nejlepší zadek jaký jsem kdy viděla. Vlasy má trochu delší, ale to se dá přehlídnout.”

“Ne, seženu si odvoz. Uvidíme se za pár hodin. Díky Jewel.”

“No problemo, chica. Uvidíme se brzo.”

Zavěsila jsem a vyťukala další číslo.

“Halo,” opatrný tón v Ethanově hlase mi řekl, že ví kdo volá.

“Ahoj Ethane, tady Lana a mám na tebe obrovskou prosbu, ale zaplatím ti.”

“Ehm, dobře-”

“Potřebuju odvézt na pláž.”

*

Ethan zajel na parkoviště u domu, kde zůstávala Jewel. Její auto bylo zaparkované na levé straně budovy, takže jsem věděla, že jsme tu správně.

“Vím, že jsi říkala, že o tom nechceš mluvit, ale potřebuju něco vědět, Lano. Sawyer bude bez sebe až zjistí, že jsi pryč a je to muj kamarád.”

Shrbená pod tíhou nepříjemností, do kterých jsem Ethana zatáhla jsem našla

peněženku a vytáhla dvacet pět dolarů a podala mu je.

“Nechci tvoje peníze. Jen nějaký vysvětlení.”

“Beau a Ash už spolu nejsou a Sawyer je zaneprázdněný utěšováním a pomáháním léčit její zlomené srdce. To je všechno co potřebuješ vědět.”

Ethan se zamračil. “Jsi si tím jistá? Nemyslím si, že by nějaká ženská dokázala kdy dostat Beauovo hlavu od Ash. Byl do ní zamilovanej co jsme byly děti.”

“No, věř tomu. Hádám, že se jí nasytil a šel dál. Naštěstí je do ní zamilovaný další Vincent, který posbírá střepy. Jestli je chytrá, chytne se Sawyera a už ho nepustí. Jeho láska k ní je nezdolná a bezpodmínečná.”

“Viděl jsem vás se Sawyerem na poli a ve městě. Mě přišlo že už se přes Ash kompletně dostal. Sledoval tě s takovým dravčím pohledem v očích; měl jsem strach s tebou jen mluvit.”

Moje srdce se trochu zlomilo a já odsunula bolest pryč. Tohle jsem nemohla dovolit.

Sawyer Vincent mě nezlomí. Byla jsem silnější. “No, pohled může klamat. Nechci o tom mluvit, Ethane. Prosím, jen si vezmi peníze, ať se necítím provinile, že jsem tě požádala, abys mě potom všem co se mezi námi pokazilo odvezl celou cestu až sem.

Nenávidím, že jsem byla tak zaslepená Sawyerem, že jsem ti ani nedala šanci.

Dostala jsem lekci.”

Ethan si vzal peníze, které jsem mu podávala. “Přijmu to, když se pak budeš cítit líp, ale nechci si ty peníze brát.”

Naklonila sem se a políbila ho na tvář. “Díky, žes tu pro mě byl, když jsem někoho potřebovala.” Nemáš tušení jak si toho vážím.”

Sáhla jsem po klice dveří a vyskočila ven z auta. Chystala jsem si vzít zezadu svoje věci, když se kolem mě protáhl Ethan a oba kufry zvedl. “Mám to,” řekl než se otočil a zamířil k bytům.

“Jaké patro?” zeptal se, když zastavil vedle výtahů. Šla jsem za ním s kosmetickou a toaletní taškou v ruce a zamračila se.

“Přízemí, je to jeden z těch tady,” ukázala jsem na byt číslo 103 právě když se dveře rozletěly a ven s řevem vyběhla Jewel. “Jsi tady, jsi tady! Ach a vzala si sebou jednoho frajera z Wings.”

“Rád tě zase vidím, Jewel,” řekl zdvořile Ethan, položil můj velký kufr přede dveří a ustoupil, abych mohla projít.

“Já tebe taky, ehm -”

“Ethan. Jmenuje se Ethan.”

“To je ono,” luskla prsty jakoby to měla zrovna na jazyku.

“No, Ethane, chceš jít dovnitř? Budeme mít dnes večer párty. Můžeš zůstat a zbořit se.”

Ethan se podíval z Jewel na mě a zavrtěl hlavou, “Ne, potřebuju vyrazit zpátky. Už mám na dnešek plány, ale díky.”

“Ouuu, protivo,” našpulila pusu Jewel. Bylo to tak očividně předstírané; nebyla jsem si jistá proč se o to pokoušela. Pokud si samozřejmě nemyslela, že vypadá věrohodně.

“Dej na sebe pozor, Lano,” řekl se zúčastněným výrazem Ethan.

“Ty taky, Ethane. Ještě jednou díky.” Přikývl a zamířil zpátky k Jeepu.

Jakmile byl uvnitř a vyjel z parkoviště, Jewel mě popadla za ruku a zatahala za ní,

“Pojď dovnitř. Řekni mi všechno o Grove, zatímco si budu dělat sendvič.”

Vzala jsem si kufry a donesla je dovnitř. “Který pokoj si můžu vzít?”

“Dolů chodbou, třetí dveře vlevo. Budeš z něj mít nejlepší výhled na oceán. Ještě si nelehej na postel. Musíme jí čistě povlíknout. Bůh ví, kdo ten pokoj během mejdanů používal.”

Shrbená jsem si v hlavě udělala poznámku, abych koupila nějaký Clarox sprej a celé místo umyla.

20. Kapitola

SAWYER

Bouchal jsem na dveře Beauova přívěsu a v duchu ho proklínal. Chtěl Ashton tak zatraceně moc, že mi jí sebral a proč? Ztratil jí během sedmi měsíců. Jak pitomej může jeden chlap být?

“Co to k čertu, Sawyere?” dožadoval se Beau, když otevřel dveře a zíral na mě jakoby to on měl důvod byl naštvaný. Protáhl jsem se kolem něj a praštil jeho mobilem o konferenční stolek, kde jsme jednou seděli a hráli Go Fish do dvou hodin ráno, zatímco jsme čekali až jeho máma přijde domů z práce.

“Pro tohle bys měl mít raději dobrej důvod, Sawe,” zavrčel a zabouchl za sebou dveře.

“Ash měla tvůj telefon,” odpověděl jsem.

Beau se podíval dolů na stůl na telefon a pak zpátky na mě. “A co?”

Nedostatek zájmu v jeho hlase byl prvním náznakem, že máme v rukách velký

nedorozumění.

“Dostal jsi textovku … od holky,” pokračoval jsem a čekal až začne vypadat vystrašeně nebo provinile, nebo něco.

Dál se tvářil zmateně. Nevinnost jeho ztraceného výrazu mi řekla všechno co jsem potřeboval vědět. Beau Ash nezahýbal. Díky bohu. Možná ještě vůbec nebylo příliš pozdě, abychom se s Lanou dostali dneska do New Orleans.

Zvedl jsem mobil a podal mu ho. “Přečti si zprávu od Sugar.”

Pak jako když zhasnete, Beauovi oči se vytřeštily a moje chvilka úlevy byla nahrazena nevírou.

“Sugar mi psala? A Ash to četla?”

“Ano ty pitomej debile. Dneska ráno jsem jí našel stát před naší garáží a mohla si vybrečet oči.”

Beau zbledl, popadl džíny, natáhl si je a rozeběhl se ke dveřím.

Šel jsem za ním. “Co to sakra děláš?”

“Kde je, Sawe? Kde je Ash?” zakřičel, když běžel k autu.

“Neřeknu ti kde je. Zničil jsi jí, Beau.”

Beau se zastavil a kráčel zpátky ke mně s rozzlobeným úšklebkem na tváři. “Sugar je moje zkurvená TETA. Mladší ségra mojí mámy. Teď mi řekni kde je moje holka, než to z tebe vymlátim.” Jeho hlas přešel od chladné hrozby do řevu.

“Odkdy máš tetu jménem Sugar? Mladší sestra tety Honey se jmenuje Janet,” zařval jsem zpátky. Nebyl jsem si jistý o co se tu pokouší. Pro všechno na světě, byl jsem jeho brácha. Znal jsem jeho rodinu.

“Jo, no jméno mojí mámy je Paula, ale není to jméno který používá, už to chápeš?”

“Jenet je Sugar?” zeptal jsem se s úlevou.

“ANO! Teď, kde je sakra moje holka?”

Byl jsem si dost jistej, že vzbudil celý přívěsový parkoviště.

“Je doma. Jeď,” odpověděl jsem, Beau se otočil a běžel ke svýmu náklaďáku. Ten se probudil k životu a vyrazil z parkoviště. Jen jsem doufal, že mu cestou nikdo nevběhne do silnice, protože bych se klidně vsadil, že by nezastavil.

Posadil jsem se na schody, vytáhl z kapsy mobil a napsal Ash.

Já: Není to jak to vypadá. Beau je na cestě za tebou. Stalo se jen to, že teta Honey má mladší sestru, ta se jmenuje Sugar. Řekni Laně ať se připraví, jsem na cestě, abych jí vyzvedl.

Ashton: Ach ne. Nadělala jsem tolik zmatku. Tolik mě to mrzí Sawyere.

Já: Není to zas tak velký malér. Dalo se to do pořádku celkem rychle. Vyhlížej Beaua. Vyrazil za tebou jakoby hořelo.

Ashton: Dobře.

Rozhodl jsem se neposílat zprávu Laně. Měl jsem pocti, že budu díky svojí poslední zprávě, kterou jsem jí poslal nejspíš v maléru. Nevysvětlil jsem věci správně, ale spěchal jsem najít Beaua a uklidňoval Ashton. Objevit se a vysvětlit jí to byl nejlepší nápad.

Když jsem se tam dostal, Beau na mě čekal ve dveřích. Vážný výraz jeho tváře mě překvapil. Jasně že byl schopný věci s Ash urovnat. Nevěřila mu? “Ahoj, všechno v pořádku?” zeptal jsem se, vycházejíc schody.

“To záleží na tobě,” odpověděl Beau.

“Cože?”

“Ash je rozrušená, ale ne kvůli mně. Je naštvaná na sebe. Rozeběhnou se za tebou, když si myslela, že jí podvádím byla její první reakce. Vždycky jsme to byli my tři.

Nepomyslela na to jít za někým jiným. Prostě jí napadlo, že budeš vědět jak to napravit. Ty jsi vždycky napravoval maléry, do kterých jsme se dostali. Teď tě varuju, jestli jí budeš obviňovat, zvyšovat na ní hlas, nebo se na ní jen špatně podíváš až vejdeš do tohohle domu a uslyšíš co ti musí říct, sejmu tě. Už tak je dost rozčílená.

Chovala se instinktivně. Co se následně stalo není její chyba.”

“Kam tím kurva míříš, Beau?” zeptal jsem se a začínal jsem cítit úzkost, když jsem kolem něj prošel do domu. Ashton stála v kuchyni s oteklýma, červenýma očima a kousala si spodní ret.

“Co se to s váma dvěma děje?” zeptal jsem se zmateně. “Přijel jsem sem jen pro Lanu. Ať už máte jakýkoli problémy, jsem mimo. Napravte si je sami.”

“Achne achne achne achne,” začala mumlat Ashton. Její oči plné obav se zdvihly k Beauovi pro pomoc.

“Prostě mu to dej, Ash,” povzbudil jí jemně Beau.

“Dát mi co?” dožadoval jsem se. Pak jsem si všiml kusu papíru visícího jí z ruky.

Přešel jsem k ní a vytrhl jí ho ze sevření.

Perfektně psaný rukopis pokrýval list dopisu. Klesl jsem očima na konec stránky, kde stál Lanin podpis a zastavilo se mi srdce. Nenenenenenene, prosím, bože ne, prosil jsem tiše, když jsem začal číst.

Ashton,

Nech mě začít poděkováním. Tohle léto jsem potřebovala únik ze svýho šílenýho života. Pomohla jsi mi to umožnit. Potřebovala jsem mluvit o tátovi a jak se cítím a tys tu pro mě byla. Předtím tu pro mě nikdy nikdo nebyl. Vědět, že se o mě někdo stará bylo pro mě cennější než si dovedeš představit.

Ale udělala jsem chybu a otevřela srdce někomu, kdo ke mně očividně nikdy necítil totéž. Věděla jsem, že tě Sawyer miloval. Věděla jsem to od dětství. Myslela jsem si, že dostat jeho pozornost aspoň na chvíli bude stačit. Nestačilo. Vyrostla jsem s rodiči, kteří na mě nikdy nepomysleli než učinili svoje rozhodnutí. Moje city nebyly něco na co by brali ohled a možná to byla moje chyba, protože jsem nic neřekla. Jen jsem zatlačovala bolest a vztek hluboko dovnitř sebe. Chtěla jsem být silná, protože jsem věděla, že oni jsou slabí. Jsem unavená z toho být silná. Jsem unavená z toho být druhá nejlepší. Potřebovala jsem, aby mě někdo miloval. Zůstat v Grove už pro mě není možný. Dovolila jsem si věřit v příliš mnoho. Tolikrát už jsem byla zlomená.

Nemůžu zůstat někde v blízkosti … .někoho, kdo by mě nakonec zničil.

Prosím, poděkuj za mě svým rodičům. Omlouvám jsem, že jsem nepočkala, abych se rozloučila a vysvětlila to, ale myslím, že rozumíš proč musím jít. Celou dobu jsi měla správného z Vincentových kluků. Tentokrát se ho nepouštěj. On tě miluje způsobem, který doufám jednoho dne také v někom vzbudím. Vzdal by se pro tebe celého světa.

Když máš někoho tak speciálního, tak neuvěřitelného, kdo tě miluje, nenech ho odejít.

Tohle je tvoje druhá šance vážit si toho cos celý život měla. Sawyer byl vždycky ten z Vincentových chlapců, za kterého stojí za to bojovat. On je výjimečný.

S láskou,

Lana

“Neříkala kam šla? Jela domů? Jak se tam dostala?” Bylo mi na zvracení. Slzy mě pálily v očích a polkl jsem knedlík v krku. Neměl jsem čas brečet jak zatracený dítě.

Potřeboval jsem najít Lanu, HNED. Pečlivě jsem poskládal papír, strčil si ho do kapsy a vytáhl mobil.

Hovor spadl přímo do hlasové schránky. Do prdele.

“Snažila ses jí dovolat? Volala jsi její mámě?” ptal jsem se Ashton, zatímco jsem znovu zkoušel vytočit číslo.

“Nezvyšuj na ní hlas. Vím, že jsi naštvaný, ale pamatuj si na moje varování. A aby bylo jasný, vůbec nejsi tak zatraceně výjimečnej. Moc se tím tady neoháněj.”

Na Beauovo varování sere pes. Potřeboval jsem najít Lanu.

“Nezvyšuju hlas. Potřebuju Lanu najít,” křičel jsem, zíral jsem na něj a praštil pěstí do cihlového krbu. Ta bolest nebyla dost, aby znecitlivěla agónii v mé hrudi.

“Sawyere, přestaň! Krvácíš. Beau, udělej něco,” Ashtonin hlas zněl jakoby přicházel od někudy z dálky tunelem.

“KDE JE?” řval jsem a mlátil jsem pěstí do zdi ve snaze zastavit slzy rozmazávající mi pohled. Musím jí najít. Ach bože, potřebovala mě.

Přitiskl jsem obě dlaně na cihly, sklopil hlavu a nechal slzy volně plynout. Ztratil jsem jí. Nemohl jsem jí ztratit. Byla tak zlomená a já to ani nevěděl. Chtěl jsem najít jejího kreténskýho otce a rozmlátit mu ksicht dokud by se bolest uvnitř mě z jejích slov nezmírnila. Jak jí mohli přehlížet? Jak jí mohl vůbec někdo přehlížet?

“Sawyere, najdeme jí,” řekla Ashton a unikl jí malý přiškrcený vzlyk. “Beau, on pláče. Nevydržím to. Udělej něco,” prosila.

“Proč nám nedáš pár minut, Ash?” odpověděl Beau.

Slyšel jsem Beaua šeptat Ash a políbit jí než její kroky zmizely v chodbě.

“Chlape, spadnul jsi do toho kurva hluboko. Jsi bez sebe a tohle hovno ničemu nepomáhá. Plus, rozbrečel jsi Ash.”

Neměl žádný právo mi říkat jak tohle zvládnout. Ztratil jsem jí, když jsem se mu snažil pomoct. Odstrčil jsem se od zdi a šel pryč, zatímco jsem si utíral důkazy svýho zhroucení z tváře.

“Koukej brácho, chápu to. Miluješ jí. Znán ten pocit fakt dobře. Ale brečet jako zasraná holka není ani trochu dobrý. Musíme jí najít. A uděláme to jako chlapy.

Myslíš, že se můžeš uklidnit a pomoct mi něco vymyslet?

Ztuhl jsem a spustil ruce podél boků. Co to právě řekl?

Otočil jsem se a zíral na něj, “Řekl jsi zrovna, že jí miluju?”

Beau obrátil oči v sloup a zkřížil si ruce na prsou, když se opíral o rám dveří.

“Opravdu, Sawe? Musíš se mě na to ptát?” Zavrtěl hlavou jako bych byl největší idiot na planetě. “Dovol mi se tě na něco zeptat. Když jsi přišel o Ash … brečel jsi? Vím, že jsme se porvali a tys hodně křičel. Ale brečel jsi?”

“Ne.”

Beau přikývl, “Chtělo se ti? Nebo jsi byl jen naštvanej jak svině?” Vzpomínal jsem týdny po rozchodu. Nepamatuju si, že bych musel bojovat, abych zahnal slzy. Ani jednou.

“Ne.”

“To jsem si myslel. Protože i když jsi Ash miloval, ona nebyla ta pravá. Když se zamiluješ do tý pravý, vlastní tě, je jediná, která má moc tě rozbrečet.”

21. Kapitola

LANA

“Neřeknu ti kde jsem, mami,” odpověděla jsem po páté.

“Lano Grace McDanielová! Je ti jen osmnáct. Je nebezpečné, abys cestovala sama.

Jsem tvoje matka! Portřebuju vědět kde jsi. Přijď domů. Prostě, ať jsi kdekoliv, přijď domů. Ashton volala třikrát a ten Sawyer-”

“Ne. Nechci to slyšet. Je mi to jedno. Jen prosím, jestli semnou chceš mluvit nezačínej o Ash, dobře?”

“Ale oni -”

“Zavěším a vypnu telefon. Rozumíš mi?”

Slyšela jsem matčin ostrý nádech. Nikdy předtím jsem s ní takhle nemluvila, ale už jsem z toho byla unavená. Nikdy mě neposlouchala. Snažila se mě ovládat. Ale tomu je konec. Bylo mi osmnáct, ale cítila jsem se starší. Vždycky to tak bylo.

“Fajn,” odsekla.

“Teď jestli mi nechceš říct něco jiného, musím jít. Brzy ti zase zavolám. Věř mi když ti říkám, že jsem v naprostém bezpečí. To je všechno co potřebuješ vědět.”

“Jestli je to kvůli tvému otci-”

“Ne mami, není to kvůli němu. Už ne. Moje rozhodnutí se týkají jen mě. Odteď nebudu brát v úvahu to co ty nebo táta říkáte.”

Mámino ticho bylo tak zvláštní, že mě napadlo jestli nezavěsila. Určitě to bylo poprvé. Pak jsem jí slyšela povzdychnout.

“Dobře,” řekla nakonec.

“Dobře,” odpověděla jsem.

“Miluju tě, Lano. Víš to, že jo?”

Ne, nevěděla jsem to. Ne tak docela. Nebyla jsem si jistá jestli máma rozumí pojmu milovat někoho víc než sebe.

“Jistě mami. Taky tě mám ráda,” řekla jsem nakonec. Už jsem udělala dost co se týkalo upřímnosti v tomhle rozhovoru. Milovala jsem jí a nebyla jsem jsi jistá jestli by snesla jakoukoli jinou pravdu.

Stiskla jsem konec hovoru, vypnula telefon a hodila ho zpátky do svého největšího kufru. Ne že bych si myslela, že je moje máma dost chytrá na to, aby mě vystopovala.

Nebyla jsem si jistá jestli vůbec pomyslela na tenhle způsob hledání. Napadlo mě, že když ho nechám vypnutý a jen ho sem tam zkontroluju, budu ve větší bezpečí. Možná bych si mohla koupit jeden z těch jednorázových telefonů a zrovna teď ho využívat.

Pamatovala jsem si z epizody CSI jak tahle metoda funguje.

Vrtíc hlavou nad svým intrikařením jak se schovat před mámou, jsem přešla k oknu ve středu levé stěny. Jewel o výhledu nežertovala. Protože jsme byli v přízemí, mohla jsem vlevo vidět bazén, ale přede mnou nebylo nic jiného kromě bílé, písečné pláže a mexického zálivu. Mohla jsem tu zůstat po zbytek léta. Promyslet si věci. Léčit se.

Pak se vrátit do Alpharetty a čelit budoucnosti. Možná bych si mohla najít práci nebo dvě, které budou dobře placené. Dva roky šetřit a pak jít na Georgiskou universitu.

Nebylo to moje číslo jedna, ale bylo to lepší než zůstat doma a chodit na komunitní univerzitu. Bylo výhodnější jít na státní univerzitu než odejít na Floridskou. Ušklíbla jsem se nad svou hloupostí, přemýšlela jsem nad věcmi které jsem prodala na eBay jakmile jsem slyšela, že se Sawyer přihlásil na Floridskou. Napadlo mě, že když našetřím dost peněž, táta by mohl pomoct. Přihlásila jsem se, dostala potvrzení a využila malé stipendium, které jsem dostala od mámina místního dámského klubu, abych zaplatila registraci. Ale pořád jsem potřebovala mnohem víc.

Ne že by na tom záleželo. Teď už bych tam stejně nebyla schopná jít. Možná zakročil osud a napravil moje pitomý plány. Neměla jsem jít na Floridskou univerzitu. Neměla jsem být se Sawyerem.

“Hej, chica přestaň zírat na tu nádhernou pláž se smutným obličejem a vytáhni svoje sexy, malý, růžový bikiny a pojď semnou nasávat sluníčko.”

Otočila sem se a uviděla stát Jewel ve dveřích. Dlouhé blond vlasy měla vyčesané do vysokého culíku a na sobě měla světle zelené, provázkové bikiny, které dělaly její opálení ještě tmavší.

“Co tvoje rande? A co se stalo s tebou a Heathem? Myslela jsem, že tady s tebou bude trávit léto.” Když mi říkala o svojí schůzce s plavčíkem, byla jsem tak zaměřená na rozdýchávání svého zlomeného srdce, že jsem její poznámku nezpracovala.

Mávla rukou jakoby odháněla mouchu, “Nachytal mě s tím plážovým volejbalistou, který, jako, hraje v profi týmu. Tak žhavej, Lano a tím myslím opravdu žhavej. A tolik za to stál. Heath se otočil a odešel. Bylo to to nejlepší. Už jsme z našeho vztahu to nejlepší vyždímali. Čas jít dál.”

Tak tohle byla Jewel. Mohla přeskakovat od kluka k klukovi a neohlížela se. Každý kluk, který si s ní začal vztah si jen říkal o malér. Jewel na to neměla. Nicméně byla kamarádka. Možná ne ta nejlepší na světě, ale byla ta jediná, kterou jsem skutečně měla. Právě teď byla zachránce mýho života.

“Převlíknu se a potkáme se tam za pár minut,” řekl jsem jí.

Přikývla a otočila se a šla pryč, když jsem si vzpomněla na mámu.

“Hele, Jewel,” zavolala jsem.

Otočila se, aby se na mě podívala s bezstarostným výrazem, který vždycky nosila jako korunu. “Jo?”

“Neříkej mojí mámě nebo tátovi, že jsem tady, kdyby volali, dobře?”

Jewel přikývla. “Bez obav. Taky bych se chtěla schovat, kdyby ti dva byli moji rodiče.”

“A Ashton, pokud zavolá … nechci aby to věděla ani ona.”

Jewel překvapeně vykulila oči, “Vau, vážně? Co tvoje perfektní sestřenice, kterou tolik miluješ udělala? Jestli je potřeba, můžu jí zajít pocuchat její pěkný blond vlasy.

Stejně je na můj vkus trochu moc perfektní.”

Vrtíc hlavou jsem se nemohla ubránit úsměvu. Jo, Jewel to možná mohla zkoušet na kluka, který se vám líbí a oblíkat se ke zpovědi jako coura v naděj, že svede kněze, ale v případě, že by došlo na boj, kryla by vám záda. “Ashton mi nic neudělala. Pořád jí mám ráda, jen právě teď potřebuju nějaký odstup od Grove a všech v něm.”

Jewel našpulila rty jakoby se chtěla zeptat na víc, ale nakonec jen přikývla. “Chápu.

Neřeknu zkurvený duši, která se na tebe zeptá, že jsem tě viděla. Konec. Teď navlíkni zadek do bikin a natři se nějakým krémem proti slunci, protože bůh ví, že

nepotřebuješ žádný další pihy.”

*

Nemoct používat mobil bylo pěkně na houby. Potřebovala jsem něco na čtení,

zatímco jsem byla na pláži. V telefonu jsem měla Kindle aplikaci. Neměla jsem sebou žádnou opravdovou knížku a všechno co měla Jewel byly časopisy, na které jsem neměla náladu. Už jsem stejně věděla, že tyhle články ‘Jak na to’ nefungujou.

Většinu z nich jsem zkusila. Jewel na mě vesele zamávala, když mě uviděla přes její růžové slunečný brýle. Měla tu skvělý zázemí. Dvě velká lehátka a velký slunečník, který už byl nastavený tak, aby zakrýval celé prázdné lehátko. Ona se koupala ve slunečních paprscích s časopisem v klíně a velkou koktailovou sklenicí v ruce.

“Vypadáš dobře, Lana banana,” zavolala a hvízdla.

Už jsem byla zvyklá překonávat rozpaky z Jeweliných komentářů. Sedla jsem si na zastíněnou židli, zaklonila hlavu a povzdychla si. Tohle bylo pěkný. Vánek, zvuk oceánu…

“Tady, napij se. Je v tom pomerančový džus, ananasový džus, zázvorová limonáda a vodka. Je to úžasný.”

Začala jsem vrtět hlavou, ale pak jsem si vzala sklenici a pomyslela si k čertu s tím.

Napila jsem se směsi s tropickou příchutí a uvědomila si, že není zase tak špatná.

Snadno bych to zvládla vypít celý. Ale neudělala jsem to. Právě teď jsem potřebovala všechny svoje smysly pohromadě. Zapít svoje problémy by bylo slabošský.

Podala jsem Jewel její pití zpátky. “Dobrý. Díky.”

Jewel začala vstávat, “Nech si to. Dojdu udělat další.”

“Ne, díky. Nechci pít. A teď už vůbec ne.” Jewel se zamračila a vzala si ode mě sklenici než se znovu posadila.

“Hodláš mi říct co se stalo?”

Ne, nejspíš ne.

“Nechci o tom mluvit,” odpověděla jsem.

Jewel vzdychla. “Dobře, fajn. Ale varuju tě, nechám tuhle odpověď být jen na chvíli.

Nakonec mi řekneš co se v Grove stalo.”

To bylo fér. Poskytla mi útočiště a pomlčela o tom. Až budu připravená, zasloužila si vysvětlení. Telefon v jejím klíně začal zpívat Cirkus od Britney Spears. To bylo Jewelino hlavní vyzvánění.

Podívala se dolů na telefon a pak zpátky na mě, “To je tvoje máma.”

Na tohle jsem byla připravená. “Zvedni to. Chovej se jako bys neměla tušení.”

Jewel se zasmála. Milovala představu, že bude lhát. Bylo to bláznivý, ale měla ráda pocit, který jí to dávalo.

“Halo?”

Chvíli byla zticha. Moje máma bude nejspíš mluvit dýl jak minutu.

“Takže, počkat … ona prostě zmizela? Mluvila jste s ní?” Jewel na mě mrkla. Byla v tom dobrá.

“Ach. Vau. Ne, nevolala mi ani nic takovýho. Mohla bych jí zkusit zavolat? Uvidím jestli mi zvedne telefon a řekne kde je.”

Byla opravdu dobrá. Sakra, skoro jsem jí věřila, že neví, že jsem opustila Grove.

“Vypnutý? Ou. Kdo jí tak nasral?” V šoku jsem si zakryla pusu rukou. Právě řekla nasral, zatímco mluvila s mojí mámou.

“Divný, paní Mac, ale ne, nevolala mi. Doufám, že to udělá, ale zatím jsem nic neslyšela. Dám vám vědět, kdyby něco.”

Moje máma nenáviděla, když jí Jewel říkala paní Mac. Vlastně moje máma prostě nenáviděla Jewel. Tenhle hovor jí musel být k smrti nepříjemnej.

“Musím jít, paní Mac. Omlouvám se, ale je tady můj plavčík a on je fakt k sežrání, víte? Zavolám, když něco uslyším,” zacukrovala a pak zavěsila. Zkontrolovala mobil, aby se ujistila, že je hovor odpojený a pak se na mě zakřenila. “Do toho a řekni to.

Zmákla jsem to.”

Kdybych uvnitř nebyla kompletně umrtvená zasmála bych se. “Ano, byla jsi úžasná.

Nikdy si už nebudu jistá jestli mi říkáš pravdu, protože to bylo naprosto neuvěřitelný.

Už jsem ti skoro uvěřila, že jsi mě neviděla a neslyšela o mě.”

Jewel se zasmála a opřela se o židli. “Ale no tak, ty jsi jediná osoba na zemi, která dokáže prokouknout moje lži. Raději o tom přemýšlím jako o hraní. Myslím, že bych se měla přestěhovat do Hollywoodu. Byla bych na velkým plátně úžasná. Nebo

možná v CW pořadech … oooooh. Mohla bych být v Upířích deníkách a odlákat

Damona od jeho poblouznění Elenou. Pak by jsme mohli natočit jednu z těch nahých scén, který má tak rád.”

Zavřela jsem oči, když pokračovala dál a dál o nahém Damonovi a jak úžasně by vypadala v televizi.

SAWYER

Tři dny a nic. Ani její máma jí nemohla najít. Byl jsem prázdný. Na ničem už nezáleželo. Nechtělo se mi vylézat z postele. Jediná věc, která mě držela v chodu byla naděje, že dneska možná zavolá. Možná jí dneska najdu. Nemohl jsem spát. Každou noc jsem ležel v posteli, zíral do stropu a procházel si všechny nesmyslný věci co jsem jí udělal. Byla tak zatraceně hodná. Nezasloužil jsem si jí, ale ona mě chtěla.

Mě. Nikoho jinýho. Dokonce i potom co jsem jí nazval rozptýlením, mi odpustila.

Když potřebovala někoho, aby jí držel a vyslechl, odstrčil jsem jí, abych uklidňoval Ashton, zatímco zvracela. Tohle mi taky odpustila. K čertu, všechno co tenhle měsíc dělala bylo odpouštění mých pitomostí. Nebyl jsem si jistý jestli se budu příští týden soustředit až budu muset jet na Floridu na první týden tréninků. Jak jsem měl jen tak opustit Grove a nevědět jestli je Lana v pořádku, nemít šanci jí držet v náručí a říct jí jak je mi to líto? Jak můžu odejít aniž bych byl schopný jí říct, že jsem se do ní zamiloval?

Zvedl jsem nejbližší věc, která byla po ruce, náhodná fotka v rámečku, hodil jsem jí přes pokoj a frustrovaně zařval. Cokoli abych uvolnil strach, bolest a dusivý pocit ztráty, které uvnitř mě vířili.

“Udělal jsi díru do stěny. Hádám že tvoje máma z toho nebude nadšená,” protáhl Beau a já vrhl pohledem ke dveřím kde stál a díval se na mě.

“Jako by mi to nebylo u prdele,” odpověděl jsem se vzteklým zavrčením.

Beau pokrčil rameny, “Jen říkám, že by ses možná chtěl vrátit k bušení pěstí do cihel, když to nemůžeš překousnout. Na druhou stranu potřebuješ, aby ti ruce příští týden fungovaly. Florida bude potřebovat svýho zlatýho chlapce v pohotovosti jestli chtějí dostat šanci sundat někdy během příštích čtyř let Tide.” Věděl jsem, že se snaží odvést moje myšlenky od Lany, ale bylo to zbytečný. Nebyl jsem v náladě hádat se s ním o fotbalovým šampionátu. V tuhle chvíli mi bylo ukradený kdo ho vyhraje. Jen jsem chtěl Lanu zpátky. Klesl jsem dolů, posadil se na gauč za mnou a nechal jsem hlavu padnout dozadu na opěradlo.

“Musím jí najít, Beau,” zoufalý tón v hlase mi neunikl.

“Najdeme jí. Jen to chce čas. Ta holka nechce být nalezená. Je chytrá. Zakryla za sebou všechny stopy.”

Nemohla zakrýt všechny. Někdo jí musel pomoct. Ale kdo?

“Nemohla jen tak zmizet. V Grove nejsou žádný zatracený taxíky, který by si mohla zavolat. Sakra, nemohla si jeden zavolat, protože neexitujou. Na nejbližší

autobusovou zastávku je to třicet mil. NĚKDO jí musel pomáhat. To je moje

vodítko.”

Beau si sedl na pohovku naproti mně. “Její máma volala té její kamarádce na pláži, správně?”

Přikývl jsem a zavřel oči. Potkal jsem Jewel. Ani náhodou by všechno neodhodila, aby dotáhla svůj zadek rychle do Grove a Lanu vyzvedla. To nebylo možný. I kdyby chtěla, nezvládla by to.

“Neslyšela o ní. Lanina máma říkala, že byla přesvědčívá. Mluvila s Jewel sama a ta holka neměla tušení. Ne, že by si dělala skutečně starosti.”

Beau se zamračil. “Její kamarádka se nestarala o to, že zmizela?”

“Ty jsi Jewel nepotkal. Zajímají jí jen pařby a kluci. To je rozsah jejích zájmů. Strávil jsem celou večeři pokusy udržet její ruku ze svýho ptáka. Věř mi. Ta holka je povrchní.”

“Jen protože je to party holka neznamená, že není věrná svojí kamarádce. Strávil jsi s ní kolik, jednu večeři? Nemyslím si, že je to dost času na rozhodnutí o něčí loajalitě.

Štvala tě, ale Lana se nezdá jako holka, která se zahazuje s někým, kdo má špatný vlastnosti. Je zatraceně ostražitá. Jestli říká, že je Jewel její kamarádka, musí na ní být něco co nevíš.”

Beau měl pravdu.

“Víš, máš pravdu.” Vstal jsem a zvedl mobil. Teď jsem měl číslo Laniny mámy v rychlém vytáčení.

“Komu voláš?” zeptal se Beau a naklonil se dopředu s lokty opřenými o kolena.

“Lanině mámě. Potřebuju číslo na Jewel.”

Beau přikývl. “Teď, přemýšlíš.”

Potom co jsem dostal Jewelino číslo a ujistil Laninu mámu, že jí zavolám jestli cokoliv zjistím jsem rychle zavěsil a vytočil číslo co mi dala.

“Halo?” řekl jasný čiperný hlas po třetím zazvonění.

“Jewel? Tady Sawyer Vincent,” odpověděl jsem.

“Oooooh, no, není to ale překvapení? Nepamatuju se, že bych ti dala svoje číslo, Sawyere Vincente. Tolik se ti po mě stýskalo, že sis dal tu práci a ulovil si ho?”

zavrkala do telefonu. Beau se mýlil. Nahrbil jsem se. Teď měla ta holka moje číslo a možnost donekonečna mě otravovat.

“Ehm, jo, no, doufal jsem, že bys mi mohla pomoct-”

“Cokoli chceš, jsem si jistá, že se ti můžu přizpůsobit. Jsem velmi talentovaná s rukama…a pusou.”

Ona nevěděla kdy přestat. Tím jsem si byl jistej.

“Mluvila jsi v poslední době s Lanou? Volala ti? Vím, že ti volala její máma a tys nic nevěděla, ale jsem zoufalej. Potřebuju jí najít. Jestli je něco co víš, prosím, prosím řekni mi to. Potřebuju jí. Prosím.” Přestal jsem se doprošovat a v duchu se modlil, aby tenhle hovor nebyl nadarmo.

“Uf, vau. Ehm, co se sakra mezi váma dvěma stalo? Chci tím říct, že její máma volala celá ustaraná a já si myslela, že Lana možná utekla kvůli ní nebo tátovi, nebo něco.

Čekala jsem, že mi zavolá, ale ještě to neudělala. Je to tvoje vina? Ublížil jsi jí?”

Malý paprsek naděje, který jsem měl byl uhašen. Měl jsem jí znát líp než abych si myslel, že by utekla za Jewel. Krom toho, to bylo nemožný. Kdo by jí k Jewel vzal?

Ta holka fakt neměla ani tušení.

“Musím s ní mluvit. Musím jí vidět. Pokud by ti zavolala, nebo bys měla nějaký nápad kde by mohla být, zavolala bys mi prosím? Zaplatím ti za všechny tvoje potíže; jen mi prosím dej vědět, kdyby tě něco napadlo. Nehledám jí kvůli její matce. Je to pro mě. Jen pro mě.”

“Doooobře, Sawyere Vincente. Ujistím se, aby ses dozvěděl jestli něco objevím. Ale sakra, teď jsem zvědavá. Nabrnkla si malá Lana Banana konečně chlapa? Doufám že jo, protože ta holka je trochu po splatnosti.”

Chytil jsem telefon pevněji a ovládal svojí potřebu jí nadávat. Jediným důvodem bylo, že jsem tenhle most nemohl spálit.

“Jen mi zavolej, kdybys něco zaslechla, dobře?” odpověděl jsem.

“Jasně, fešáku. Mezitím bys mě mohl navštívit. Udělám tě opravdu šťastným. Bydlím v bytě na Kiva Dunes u západní pláže. Byt číslo 103. Můj pokoj je v protějším rohu s výhledem přímo na vodu místo okna naproti bazénu.” Skončil jsem s ní. Ta holka neměla o Laně tušení.

“Ne, díky, prostě, když něco uslyšíš. Děkuju.” Ukončil jsem hovor než stihla říct jak šťastnýho by mě mohla udělat.

“No?” zeptal se Beau.

“Nic neví. Tvůj odhad o jejích dobrých vlastnostech byl úplně mimo.”

“Hm,” byla jeho jediná odpověď.

22. Kapitola

LANA

Za mým oknem duněla hudba a cizinci, které jsem neznala se v obýváku stávali čím dál tím hlasitější. Řekla bych, když tohle byla bytovka, že si lidé z ostatních bytů budou stěžovat. Ale bylo to zřejmě párty středisko. Reproduktory u bazénu burácely taneční hudbu. Mohla jsem slyšet, že nad hlavou se mi ozývá stejný zvuk. Celé tohle místo bylo šílený. Nebyla to velká budova. Měla nanejvýš 30 jednotek a podle Jewel byly všechny využívány jejich vlastníky. Nebyly pronajímané. Pro trochu soukromí jsem si zatáhla žaluzie. Tři různí lidé už mi klepali na dveře. Po druhém zaklepání jsem přestala otevírat. Opilí kluci se stejně opilýma holkama hledali místo kde mít hnusný, nechráněný, nemocemi zamořený sex. Otřásajíc se při tom pomyšlení jsem šla do vlastní koupelny patřící k mému pokoji. Byla jsem vděčná za tohle malé klidné místo.

“Okamžitě otevři ty dveře, Lano,” křičela Jewel, zatímco mi bušila na dveře ložnice.

Skvělý, už byla taky opilá a přišla mě tahat na párty. S povzdechem jsem zamířila otevřít dveře a mít to za sebou. Chtěla jsem jen dlouhou, horkou koupel.

Trhnutím jsem otevřela dveře a chystala se jí říct, že nemám zájem, když se prořítila kolem mě a zabouchla za sebou dveře. Zamkla je a pak se otočila čelem ke mně.

“Co si SAKRA udělala Sawyeru Vincentovi?” zeptala se s užaslým výrazem ve tváři.

Nechtěla jsem mluvit o Sawyerovi. “Říkala jsem ti, že se o něm nechci bavit.”

“No, budeš muset, protože jsem kvůli tobě právě lhala jako když tiskne, zatímco mě ten kluk prosil a žadonil, abych mu zavolala pokud o tobě uslyším, nebo budu mít nějaký nápad, kde bys mohla být.”

On volal Jewel?

“Kdy? Zrovna teď? On ti volal?” ptala jsem se zmateně.

“ANO, volal mi. Sexy, jižansky ospale a všechno. Byl zubožený, to ti teda řeknu. ZU-BO-ŽE-NÝ. Cos udělala? Můžeš mě poučit? Protože holka, musela jsi mu zatřást světem.”

Sklouzla jsem na postel za mnou a dívala se na ní vrtíc hlavou. Proč by mi měl volat?

Teď měl Ashton. Nemohl být prostě šťastný? Proč by se prosil Jewel o pomoc? Kvůli Ashton. To byla jediná věc, která mi dávala smysl.

“Co přesně říkal?” zeptala jsem se.

Jewel si položila jednu ruku na bok a zavrtěla hlavou. “Ach, ne. Nebudeš se ptát první. To já. Já se ptám, ty odpovídáš. Pak a jedině pak, ti řeknu co jsme si řekli.”

Sakra.

“Prosím, tohle mi nedělej. Nechci o něm mluvit.”

“Žádný další prošení. Dneska už jsem dosáhla svýho limitu, díky moc. Teď, mluv.”

Jen přemýšlet o něm ve mně vyvolávalo úzkost. Jak jsem o něm měla mluvit? Vstala jsem a začala přecházet před postelí. Zvládnu to. Chtěla jsem vědět co říkal Jewel a co odpověděla, protože jestli jí něco uklouzlo, potřebovala jsem se sbalit a odejít.

Nechtěla jsem, aby se tu ukázala Ashton nebo moje máma.

“Byla jsem do Sawyera Vincenta zamilovaná od dětství. On byl tak dlouho zamilovaný do Ashton. Rozešli se před sedmi měsíci, protože ona se zamilovala do jeho bratrance Beaua. Neptej se mě proč, protože to nechápu. Sawyer je perfektní.

Beau je … no, Beau je divoch … ale je do Ash šíleně zamilovanej.”

“Počkat, oba tyhle kluci jsou zamilovaný do Ashton?” zeptala se Jewel.

“Jo. Vždycky byli,” odpověděla jsem a pak se zhluboka nadechla než jsem pokračovala. “Myslela jsem si, že jakmile se Sawyer dostane přes Ashton, pak budu moct zakročit a udělat první krok. Pokusit se získat jeho pozornost.” Ublížený, bolestný smích, který mi unikl hraničil se vzlykem. Nenáviděla jsem svojí slabost, když jsem zmínila jeho jméno.

“Udělala jsem celou tuhle změnu v naději, že budu Sawyera přitahovat. Stejně už bylo dost na čase, abych přestala vypadat jako šedá myš. Udělala jsem to, protože jsem chtěla být holka, která zachytí Sawyerův pohled. A fungovalo to. Všiml si mě.

Ale nebylo to dost.” Prosím bože, ať už je to pro ní dost. Už jsem o tom nechtěla mluvit.

“Dobře, takže jestli to pro něj nebylo dost, proč mě ten kluk prosil o pomoc najít tě?

Protože podle toho jak zněl, dostala jsi ho mnohem víc než si myslíš,” ujišťovala mě Jewel.

Budu jí muset říct všechno, nebo dospěje ke špatnýmu závěru a řekne mu kde jsem.

“Jsem si jistá, že prosil. Protože když Ashton něco chce, Sawyer by hory přenesl, aby to pro ní získal.”

“Ona je s Beauem, ne?” zeptala se Jewel.

Odvrátila jsem se od ní, abych skryla slzy a zavrtěla hlavou. “Ne. Beau jí podváděl.

Byla jsem opravdu v šoku, protože do ní byl tak neuvěřitelně, šíleně zamilovanej, ale ona měla důkaz. Jakmile to zjistila, běžela za Sawyerem. On mě odstrčil jako bych hořela a nechal si jí vběhnout přímo do náruče.” Popotahujíc jsem si utřela slzy, kterým se podařilo uniknout než jsem se otočila.

“Myslíš si, že tě chce zoufale najít, protože je Ashton smutná, že jsi odešla?”

Všechno na co jsem se zmohla bylo přikývnutí.

“Sakra,” zamumlala Jewel a pak se jí po tváři rozlil vztek.

“Chystám se jí rozmlátit její pěknou, malou tvářičku.”

“Jewel, ne. Neobviňuj Ashton. Nic z toho není její chyba. Nemůže ovlivnit fakt, že jí Sawyer miluje. Chodili spolu tři roky. On je její bezpečné místo.”

“Je to na houby. Víš to, že jo?” Nechuť v její tváři mě skoro rozesmála. Skoro.

“Ano, to je. Ale já do toho vstoupila a riskla to.” Pokrčila jsem rameny a šla si sednout zpátky vedle ní na postel. “Obě víme, že bylo na čase, abych začala trochu riskovat. Narazila jsem a shořela, ale poučila jsem se z toho.”

Jewel mi omotala ruku kolem ramen a položila si mojí hlavu na rameno. “Ach, sakra.

Je to na hovno,” vzdychla. “Nic mu neřeknu. Prosil mě a žadonil, abych mu zavolala jestli o tobě něco uslyším, nebo mě napadne kde bys mohla být. Říkal, že tě potřebuje najít. Spletla jsem se v jeho úzkostlivým tónu. Myslela jsem si, že sis toho kluka omotala kolem prstu, naštvala se na něj a opustila ho. Neuvědomila jsem si, že se snaží zmírnit vinu nějaký jiný holky. Možná je to tvoje sestřenice, ale nejsem její fanoušek. Jen aby bylo jasno.”

Chvíli jsme seděly v tichu. Nakonec jsem se posadila. “Díky za tvoje lhaní. Mám ve tvé herecké schopnosti naprostou důvěru.”

Jewel se ušklíbla. “Takže, chceš semnou utéct do L.A.? Zboříme to město. Ty a já.”

Podařilo se mi skutečně se zasmát a zavrtěla jsem hlavou. “Ne zrovna teď. Možná někdy brzo.”

“Pojď ven na párty. Zapomeň na všechno. Vypít si jeden tropický drink. Mám jeden co dělám z kokosovýho rumu, umřela bys pro něj.”

Nebyla jsem připravená. “Dej mi ještě pár dní.”

“Jasně, brouku.”

SAWYER

Sawyer byl vždycky ten z Vincentových chlapců, za kterého stojí za to bojovat. On je výjimečný.

Četl jsem si tenhle poslední řádek snad po sté. Měl jsem sbaleno a mířil na Floridu.

Už to bylo víc než týden a Lana nikde. Nebyla po ní ani stopa. Žádná textovka. Její telefon šel pořád rovnou do hlasové schránky. Znovu volala svojí mámě, aby jí zkontrolovala, ale číslo bylo neznámé a ona nebyla schopná ho vysledovat. Vše co jsem věděl bylo, že je naživu. To malé množství informací mě udržovalo před ztrátou rozumu. Žil jsem pro tyhle hovory od její mámy, kdy mi vyprávěla co Lana řekla.

Bylo to moje jediné spojení s ní, a ačkoli jsem nebyl fanoušek jejích rodičů, začínal jsem cítit zvláštní druh náklonnosti k její bláznivé matce. Milovala Lanu, i když byla v dokazování mizerná. Ta žena byla definitivně kontrolovaná, ale Lana byla její číslo jedna a vsadil bych se, že se jejich vztah teď změní k lepšímu.

Složil jsem vzkaz, který Lana nechala Ash podle záhybů, které se na něm vytvořili jak jsem ho stále otvíral a znovu pročítal, a pak si ho zasunul do kapsy. Nikam jsem bez něj nechodil. Nosit ho neustále u sebe mi připomínalo, že až jí najdu, všechno napravím. Špatně to pochopila a byla to moje vina. Kdybych otevřel oči a uvědomil si, že jsem to ní zamilovaný, tohle by se nestalo. Lana to bohužel nevěděla. Myslela si, že pořád miluju Ash.

“Sawyere, jsi připravený?” zavolal táta z haly. Nebyl jsem připravený. Nechtěl jsem opustit Grove. Co kdyby se vrátila a já byl pryč? Kromě toho, jak jsem se sakra měl soustředit na fotbal? Tenhle týden bude katastrofa.

“Jdu tati,” zavolal jsem zpátky. Popadl jsem telefon, takže jsem se mohl znovu podívat na obrázek, který mi Ash poslala z našeho výletu v horách. Lana lezla nahoru po skále u vodopádů v Cheaha a Ash jí vyfotila zrovna, když se smíchem vzhlédla.

Byl to jediný její obrázek, který jsem měl. Vytiskl jsem si ho a zarámoval, takže jsem si ho mohl dát nad postel. Některé noci jsem na něj zíral a byla to jediná věc co mě udržovala v chodu. Dal jsem si telefon do kapsy. Měl jsem svůj vzkaz a svůj obrázek.

To by mi mělo pomoc dostat se přes pár následujících dní. Když jsem došel na konec schodů, v hale stál Ethan a mluvil s tátou. Jeho pohled se setkal s mým a cítil jsem něco divného. Bylo to něco, co jsem postrádal.

“Ethane?”

Šoural se ke mně, “Ahoj Sawyere, já, ehm, zapomněl jsem, že vyrážíš už dneska.”

Co Lana odešla nebyl jsem na polní párty ani nikde jinde. “Jo, začínají tréninky.”

“Přišel jsem se tě na něco zeptat, ale to může počkat dokud se nevrátíš.”

“Teď tu jsi, můžeš se ptát.” Bůh mu pomáhej jestli se mě zeptá zda je Lana volná.

Zlámu mu jeho zatracenej vaz.

“Ehm, týká se to Lany,” začal.

Podíval jsem se na tátu. “Můžeš nám dát chvilku, tati?”

Táta zamračeně kývl, vzal jednu z mých tašek a zamířil ven.

“Co s Lanou?” zeptal jsem se a ujistil se, že v mém hlase uslyší varování.

Ethan si povzdychl. “Nejsem si jistý jak se na to zeptat,” začal.

“Volil bych si slova opatrně, brácho,” odpověděl jsem.

Přikývl. “Jo, slyším tě jasně a zřetelně.” Odkašlal si a přešlápl. “Ty, ehm, miluješ jí?

Lanu, myslím.”

Skutečnost, že cítil potřebu vyjasnit, že se ptá na Lanu mě nasrala. Nelíbilo se mi nechat jí srovnávat s Ashton. Ona byla mnohem víc, než jsem kdy cítil k Ash. Nebylo tu nic ke srovnání.

“Ano,” procedil jsem.

“Chci říct, miluješ jí víc než -”

“Ani to kruva neříkej,” zavrčel jsem. Tohle bylo území, kam Ethan nechtěl vkročit.

Ethanovi oči se rozšířily překvapením.

“Dobře. Chápu,” vycouval a vydal se ke dveřím.

“To je všechno cos chtěl říct? Zjistit jestli je Lana k mání? Víš, že mě opustila, správně? Nikdo jí nemůže najít.”

Ethan těžce polknul a pomalu zavrtěl hlavou. “Ehm, ne, něco jsem sice zaslechl.

Nebyl jsem si jistý.”

“Musím jít jestli je to všechno cos chtěl.”

Ethan se otočil a šel dál k přením dveřím. “Hodně štěstí na Floride. Já, ehm, uvidíme se až se vrátíš. Těším se až o tom uslyším. Zbytek z nás bude muset žít

prostřednictvím tebe a Beaua, když jsou naše fotbalový dny u konce.”

Hlas měl stále napjatý, ale řekl bych, že se mě snaží uklidnit. Kdybych byl dobrý kamarád, omluvil bych se. Právě teď jsem nemohl. Udělám to příště až ho uvidím.

Strčil jsem ruku do kapsy a jemně promnul Lanin dopis mezi prsty. Musím jí najít.

23. Kapitola

LANA

Moje pihy se jen zhoršovaly. Nepomáhal dokonce ani faktor 80. Jasně, neměla jsem červenou kůži, ale pihy mi ztmavly. To nebylo zrovna něco, co bych chtěla.

Ale na druhou stranu to byla dobrá terapie. Ležíc tady venku ve vyznačené oblasti mi dodávalo pocit jako bych byla skrytá před světem. Byla jsem urytá přede všemi, kteří by mi chtěli ublížit. Škoda, že to byla jen krátká záležitost. Na konci měsíce budu muset odejít a vrátit se zpátky do Alpharetty a k mámě. Nechtěla jsem na to myslet.

Čelit jí po měsíci skrývání bude těžké. Ale pořád jsem jí volala. Dál se mě snažila přimět k hovoru o Sawyerovi. To vždycky skončilo mým zavěšením. Přemýšlela

jsem, že s tím nakonec přestane. Možná když během pár následujících let dostaneme svatební oznámení od Ashton, konečně se přestane držet svých nadějí, že měl o mě Sawyer Vincent zájem.

“Lano?” známý hlas přerušil moje myšlenky a já se otočila a uviděla vedle židle, kde normálně ležela Jewel stát Ethana. Dnes tady nebyla. Vyrazila utrácet za boty.

“Ethane?” odpověděla jsem v šoku. Nečekala jsem, že ho znovu uvidím.

“Ahoj, ehm, promiň že jsem se jen tak ukázal, ale nemohl jsem se ti dovolat na mobil.”

Ach. Snažil se mi volat. To mě překvapilo. “To je dobrý. Chceš si sednout?”

Podíval se dolů na lehátko a chvíli o tom přemýšlel než ho obešel a posadil se. Musel mít v úmyslu chvíli zůstat.

“Takže, o co jde? Je něco co mi chceš říct?”

Ethan se neopřel. Seděl na okraji čelem ke mně s lokty opřenými o kolena. Tvář měl pod stínem slunečníku a jeho vážný výraz mi dělal starosti. Jestli jde o Sawyera, nebyla jsem na to ještě připravená.

“Ty, ehm, užíváš si?” zeptal se Ethan.

“Ano, ale mam takovej pocit, že si sem nejel celou hodinu a půl, aby ses mě zeptal jestli si užívam.”

Ethan se zasmál a zavrtěl hlavou. “Ne.”

“Myslela jsem si to. Ven s tím, Ethane.”

“Je to kvůli Sawyerovi -”

“Nevadí. Ticho, Ethane. Odvolávám to. Nechci vědět, cos mi přejel říct,” natáhla jsem se pro svojí tašku a začala vstávat. “Jestli chceš jít na návštěvu, mluvit o počasí a zkusit jeden z Jeweliných tropických drinků, jsi víc než vítaný. Ale nebudu se bavit o Sawyerovi.”

“Počkej prosím, nechoď,” prosil, vstávajíc se mnou.

“Chceš ignorovat moje přání?” zeptala jsem se.

Svěsil ramena a zavrtěl hlavou. “Ne. Nebudu ho zmiňovat.”

Znovu jsem se posadila, položila si tašku vedle sebe a sáhla dovnitř pro energetickou tyčinku. Vytáhla jsem ještě jednu a podala jí Ethanovi, který se taky znovu posadil.

“Tady, dej si.”

Vzal si jí a slabě se na mě usmál. “Díky.”

Tiše jsme seděli a jedli. Jakmile jsem se svojí skončila, otočila jsem se a podívala se na něj. Obličej měl ustaraný a já se ho skoro zeptala jestli je Sawyer v pořádku.

Strach, že by Sawyer mohl být zraněný, nebo nemocný zápasil ze strachem, že by mi Ethan mohl říct něco co bych nezvládla.

“Takže, kdy odjíždíš na vysokou?” zeptala jsem se, snažíc se přemýšlet o něčem jiném než o Sawyerovi.

“Příští měsíc a ty?”

Tohle jsem nerada přiznávala. Nicméně už bylo na čase postavit se skutečnosti.

“Nejsem si jistá. Musela jsem změnit plány kvůli tátově náhlému nedostatku financí.

Takže budu příští dva roky chodit na místní, komunitní vysokou. Musím vymyslet co dělat pak, ale mám čas. Spoustu času.” Kyselost z vyřčených slov se mi usadila v puse.

“Wow, to je mi líto Lano. Vždycky jsem si představoval, že jdeš na nějakou prestižní, nebo něco.”

“Ne, já ne.” Dělala jsem si starosti se spoustou věcí kromě vzdělání. Špatný krok.

“Mluvila jsi s Ash?” zeptal se.

“Nechci mluvit ani o ní jestli ti to nevadí. A odpověď je ne.”

Byl odhodlaný mluvit se mnou o Sawyerovi. Chtěl vědět jestli jsem volná, aby mě pozval ven? Určitě nechtěl zkoušet znovu tu katastrofu. Bylo to hrozný rande.

“Beau nepodváděl,” vyhrkl rychle.

Proč tahle zpráva bolela? Proč mu sakra záleželo na tom, že Beau Sawyera znovu shodil. Pokud Beau nepodváděl, Ash byla pořád s ním. Byla do toho kluka šíleně zamilovaná. Proč, proč, proč? Nemohla jsem se starat o to, že je Sawyer sám.

Nemohla jsem se starat, že dostal o co si říkal. Nemohla jsem. Nezáleželo na tom.

Když ne tentokrát, bude tu další, další a další čas, kdy k ní Sawyer znovu poběží-

doufajíc, čekajíc a lámajíc si srdce a v průběhu toho i moje.

“Nemluvme ani o Beauovi, dobře. Vlastně, co kdybychom nemluvili o nikom z Grove, kromě tebe,” odpověděla jsem vážným tónem, za který jsem se cítila provinile. Ethan byl jen milý.

“Jen jsem si myslel, že bys to ráda věděla,” odpověděl a poposedl.

“Je mi to jedno. Ty dveře jsem zavřela. Nebo mi spíš byly zabouchnuty před obličejem a já šla pryč po zaklapnutí visacího zámku.”

“Víš, některý věci nejsou jak se zdají,” začal a já zvedla ruku, abych ho zarazila.

“Dost. Nevím proč jsi tady. Ale jestli je to proto, aby ses zastával Sawyera nebo Ashton, prosím tě jako kamaráda, abys odešel.”

Ethan si unaveně povzdychl, “Nikdo neví kde jsi. Udržel jsem tvoje tajemství. Přesně jak jsem slíbil. Jen jsem si myslel, že bych ti za ně mohl přijít vysvětlit některé věci.”

“Proč? Proč bys něco vysvětloval? Jestli se nemýlím, měl jsi o mě zájem a Sawyer přišel, vrhnul se v před a vzal mě přímo z tvého sevření. Mýlím se v tom?”

Ethan se tvrdě zasmál a zavrtěl hlavou. “Ne, pochopila jsi to správně.”

“Dobře, tak proč se tu snažíš za Sawyera napravovat věci?”

“Protože je to můj kamarád,” odpověděl Ethan. “A ty taky.”

Byl to tak milý kluk. Měl požehnané srdce, ale neměl tušení do čeho se to zamotal.

Tohle bylo nenapravitelné.

“V tom případě potřebuješ lepší kamarády,” zamumlala jsem.

“Sawyer nikdy nedělal do žádný holky, o který si myslel, že by o ní mohl mít zájem jeho kamarád. Když se tak choval s tebou, nelíbilo se mi to, ale věděl jsem, že je něco jinak. Musela ses k němu dostat tak, jak se to nikomu jinému nepovedlo, protože se nechoval jakoby byl sám sebou.”

“Měla jsem sloužit jen jako nástroj jak dostat Ash zpátky,” odpověděla jsem kysele.

“Možná ze začátku, Lano. Taky jsem si to jednu chvíli myslel. Teď vím, že se to změnilo. Stalo se z toho něco víc.”

“To nestačí. Cokoli se stalo, nebylo to dost. Nikdo nebude schopný s ní soupeřit,”

slzy stahující mi hrdo mě štvaly. Nebudu znova brečet.

“Není to žádná soutěž,” řekl jemně a já se odmítla před ním rozplakat.

“Prostě jdi, Ethane. Prosím,” odvrátila jsem od něj hlavu a zavřela oči. Po minutě ticha jsem ho slyšela vstát a odejít. Tiché slzy mi stékaly po obličeji, když se mi slova, ‘Není to žádná soutěž’ znovu a znovu přehrávala v hlavě.

SAWYER

Nebyl jsem doma ani hodinu, když mi zavolal Beau. Ptal se mě jestli se s ním nesejdu v baru na partičku kulečníku. Snažil jsem se mu říct, že si chci dát jen horkou sprchu, dva Tylenoly a jít do postele. Celý tělo mě bolelo. Jakože se taky nechtěl stočit do klubíčka a odpadnout? Krom toho, co Ashton? Nechtěl jít za ní?

Zajel jsem na štěrkové parkoviště a rozhlédl se po Beauově náklaďáku. Našel jsem ho na druhém konci budovy. Ethanův Jeep byl hned vedle něj. Stejně jsem se mu

potřeboval omluvit. Vystoupil jsem z auta a zamířil ke dveřím. Byla to volnější noc a do baru ve středu moc lidí nechodilo. Tady bylo rušno od čtvrtka do neděle. Byl jsem tu s Beauem jen párkrát, ale často jsem tohle místo míjel. Věděl jsem, které noci je plné parkoviště.

“No, jestli to není můj oblíbený synovec,” volala za barem teta Honey.

Kývl jsem hlavou jejím směrem. “Ahoj, teto.”

“Chceš pivo? Už teď ti můžu říct, že ho budeš nejspíš potřebovat.”

Co to sakra mělo znamenat? Chystal jsem se jí říct ne, ale pak mě napadlo, že když jsem si nemohl dát horkou sprchu a léky na bolest, pivo bylo další nejlepší věc.

“Jasně, díky.”

“Jdi za klukama. Čekají na tebe. Za chvilku ti to přinesu.”

“Ano, madam,” odpověděl jsem.

“Říkala jsme ti ať mi neříkáš madam. Mám z toho pocit jako bych byla něčí máma,”

dobírala si mě a mrkla.

Ona byla fakt dílo.

Šel jsem za Beauem, který se opíral o okraj kulečníkového stolu s překříženými kotníky a vychlazeným pivem v ruce. Byl to výraz v jeho tváři, který mi napověděl, že nejde o přátelské setkání. Byl jsem tu záměrně. Strčil jsem ruku do kapsy a držel Lanin dopis mezi prsty. Vzpomínka na její slova mi hodně pomáhala. Jestli šlo o špatnou zprávu, potřeboval jsem připomínku, že tam venku někde byla a že mě milovala.

“O co jde, Beau?” dožadoval jsem se ve chvíli, kdy jsem se dostal dost blízko.

“Mám pro tebe nějaké odpovědi, který budeš chtít. Ale musíš zůstat v klidu, zatímco je budeš dostávat.”

Srdce se mi rozbušilo a ztuhnul jsem. “Lana?”

Beau kývl. “Jo. Lana.”

“Víš kde je?”

“Jo, vím. Ale není na mě, abych ti to řekl,” Beau otočil hlavu a já následoval jeho pohled k Ethanovi, stojícímu pár kroků od nás. “Do toho, E, než ztratí nervy.”

Ethan přeletěl pohledem ode mě k Beauovi a já mu v očích viděl strach.

“Co víš?” vykročil jsem k němu, připravený zatřást s ním, dokud mi neřekne co ví.

Beau mi položil ruku na rameno a zastavil mě. “Nedostaneš svoje odpovědi, když mu ublížíš.” Otočil se k Ethanovi. “Ethane, mluv. Řekl jsem ti, že mu nedovolím urvat ti koule.”

Srdce mi závodilo a krev se mi v žilách vařila. Představa, že Ethan měl nějakým způsobem prsty v Lanine zmizení dělala těžké v klidu dýchat.

“Raději to udělej rychle, E, protože on každou chvíli vystartuje a já jsem z tohohle týdne rozbolavělej jak svině. Opravdu to nechci zastavovat,” naléhal Beau.

“Dobře, jo. Ehm, no, víš Sawyere. Lana mi volala -”

“Proč sakra volala tobě?” dožadoval jsem se a udělal další krok směrem k Ethanovi, který o krok couvl.

“E., kruva, dělej,” zavrčel Beau, když mi jeho ruka sevřela rameno.

“Ne. Předtím. Volala mi předtím. Ten den co si Ashton myslela, že jí Beau podvádí.

Zavolala mi a řekla, že potřebuje laskavost. Říkala, že už tu nemůže zůstat a potřebuje mojí pomoc. Vyzvedl jsem jí a-”

“KDE JE?” zařval jsem a udělala další krok k němu. Obě Beauovi ruce byly na mých ramenou.

“Klid, brácho,” varoval mě.

“Pro smilování boží. Vypij tohle pivo a uklidni se. Ta holka je v bezpečí a jestli necháš toho kluka mluvit, zjistíš kde je,” teta Honey stála přede mnou a strkala mi do ruky půllitr piva. “Tady, drž to. Takhle to můžeš praštit jen jednou pěstí.”

“Jdi, mami. Zvládnu to,” řekl za mnou Beau.

“Hmm, nevypadá to tak. Ale doufám, že máš pravdu. Nebudu platit za opravy, jestli tu něco rozflákáte,” odpověděla.

Postavil jsem pivo na okraj kulečníkového stolu a nespustil oči z Ethana. On věděl kde je. On VĚDĚL kde je.

“Vzal jsem jí do bytu její kamarádky na pláži.”

Tam nebyla. Jewel jsem volal … počkat. On jí tam odvezl?

“Viděl jsi Jewel? Opravdu šla do toho bytu?” zeptal jsem se a doufal, že to se mnou ta její bláznivá kamarádka jen sehrála.

“Jo, donesl jsem jí tašky ke dveřím. Jewel vyšla ven, křičela a byla celá šťastná, že jí vidí. Pak jsem se tam vrátil,” začal Ethan.

Slova, že se tam vrátil mnou vyslaly přivlastňovací žár zuřivosti. Setřásl jsem Beauovi ruce a šel přímo k Ethanovi. “Co to má znamenat? Vrátil ses?

“Ne tak rychle. Ještě neskončil. Nepřerušuj ho teď kurva,” zavrčel Beau, zahákl zezadu obě ruce do mých a táhl mě zpátky.

Ethan si nervózně otřel čelo a polkl. “Poslouchej chlape, já nevím. Myslel jsem si, že ses pohnul dál. Nevěděl jsem co k Laně cítíš. Když jsem v sobotu přišel k tobě domů, abych si o ní s tebou promluvil, bylo to poprvé, kdy jsem si uvědomil, že jsem udělal obrovskou chybu, když jsem jí pomohl utéct. Takže, jsem se vrátil. Chtěl jsem to napravit. Neposlouchala mě. Kruci, nemohl jsem ani vyslovit tvoje jméno.”

“Ona tam byla? Kdys tam byl?” couval jsem. Potřeboval jsem to vědět. Musel jsem za ní.

“Je tam. V bytě číslo 103. Kiva Dunes,” zavolal a já se rozeběhl ke dveřím.

Pak jsem si vzpomněl na slova z Jewelina telefonního rozhovoru, ‘ Mezitím bys mě mohl navštívit. Udělám tě opravdu šťastným. Bydlím v bytě na Kiva Dunes u západní pláže. Byt číslo 103. Můj pokoj je v protějším rohu s výhledem přímo na vodu místo okna naproti bazénu’. Ta bláznivá děvka nakonec vůbec nebyla tak šílená. Vsadil bych svojí prdel, že ten pokoj byl Lanin. Jewel se mi to snažila říct, aniž by Lanu podrazila. Beau měl pravdu. Lana byla opatrná v tom koho si pustila blíž. Ačkoli Jewel byla pekelná lhářka. Naprosto jsem jí uvěřil. Ta blbá blondýna mě opravdu oblbla.

Vzal jsem za kliku dveří svýho auta a uvědomil si, že se mi třesou ruce. Věděl jsem kde je Lana. A chystal jsem se jí získat zpátky.

24. Kapitola

LANA

Už jsem v tomhle pokoji nedokázala vydržet další noc. Jasně, že jsem nechtěla jít ani do toho divokého zmatku venku. Než se to začalo příliš rozjíždět, zamkla jsem dveře a šla utéct oknem. Nechtěla jsem, aby si někdo udělal pohodlí v mojí posteli, zatímco budu pryč. Nemyslím si, že by se někdo z nich pokusil vlézt sem oknem. Byla jsem tu zamčená dva týdny. Teď už každý věděl, že můj pokoj je mimo radar. Ujistila jsem se, že nikdo nevidí můj únik a zamířila jsem dolů k vodě. Jen dlouhá procházka na protažení nohou a nadýchat se čerstvého vzduchu a vrátím se zpátky. Možná by dnešní noc nemusela být tak neklidná. Rozeběhla jsem se, zahnala jsem všechny vzpomínky, které se ke mně přikrádaly, když jsem spustila zábranu v zadní části hlavy. Představovala jsem si jak od toho všeho uteču. Ponechávajíc to v minulosti, zatímco za mnou vlají vlasy. Tiché slzy mi stékaly po tváři, když jsem to nechala jít…čas od času jedna vzpomínka.

SAWYER

Tohle místo bylo jako dům bratrstva. Nelíbilo se mi. Vůbec se mi to nelíbilo. Začal jsem klepat na dveře, kde se ozývala přes tenké zdi muzika. O zábradlí v druhém patře se opíraly nějaké holky v bikinách a volaly na mě co všechno by se mnou chtěly dělat, když přijdu nahoru. Vrtíc hlavou jsem zamířil k pokoji na rohu, který čelil oceánu.

Ze strany budovy tam měl kluk opřenou holku o zeď a já si byl víc než jistej, že mají sex. Tohle svinstvo obklopovalo Lanu dva týdny. Jakmile se vrátím domů, hodlám zabít Ethana. Ona sem nepatřila. Jestli se jí někdo dotknul … zastavil jsem se. Tohle nemůžu dělat. Musel jsem jí získat zpátky. Kdyby se ze mě stal neandrtálec, hádala by se semnou. Zahnul jsem za roh a přivítalo mě okno s výhledem na oceán. Podíval jsem se po ostatních oknech tohohle bytu a všechny byly naproti bazénu. Musel to být Lanin pokoj. Zaklepal jsem a čekal, ale neslyšel jsem nic než ticho. Světla byla zhasnutá. Skutečně byla někde mezi tou divokou partou lidí? Sáhl jsem dolu jestli je okno zajištěné. Nebylo. To není chytrý, Lano. Copak neví, že by si měla svoje okno zamykat? Každý se mohl dostat dovnitř. Nechtěl jsem o tom přemýšlet. Potřeboval jsem se soustředit.

Otevřel jsem okno a vstoupil do pokoje, který naplňovala vůně jejího sladkého parfému. Jewel mi dala přesnou polohu Lanina pokoje a já o tom neměl tušení. Pokoj byl prázdný. Podíval jsem se na dveře a uvědomil si, že jsou zamčené. Takže utekla oknem. Nebyla na párty.

Vrátí se. Jen jsem musel počkat. Byl jsem blízko. Posadil jsem se na postel a zvedl polštář. Přidržel jsem si ho u nosu a nadechl se. Bože, tahle vůně mi chyběla. S

obličejem zabořeným v její vůni jsem seděl a pozoroval okno … čekal jsem.

LANA

Slzy už mi na tvářích uschly, když jsem se vracela do bytu. Běžela jsem přes hodinu.

V plicích mě pálilo a nohy budu mít zítra nejspíš jako želé. Nebyla jsem velký fanoušek cvičení, takže tohle bude bolet. Vytáhla jsem se do okna, vešla dovnitř a zjistila, že ve tmě někdo sedí na posteli. Přirozeně jsem zaječela.

“Lano, to jsem já.” Sawyerovi ruce byly okamžitě na mých. Sawyer…

Sawyer byl tady.

Stála jsem zmrazená na místě a snažila se rozhodnout zda jsem omdlela z běhání a tohle je jen sen.

“Nechtěl jsem tě vylekat. Je mi to líto.” Slova ‘Je mi to líto’ mě vytrhla ze šokového oparu a já se vytrhla z jeho sevření a rychle od něj odešla směrem ke dveřím.

“Lano, prosím ne. Prosím, vyslechni mě. Neodháněj mě. Nemáš představu -”

“Nemám představu? Já? Ano, já mám představu. Chci abys odešel. Rozumíš mi?

ODEJDI. Já. Tě. Nechci. Vidět.” Křičela jsem, ale věděla jsem, že mě přes hluk venku nikdo neuslyší.

“Lano, prosím?” žadonil Sawyer a šel váhavě ke mně. Zavřela jsem oči a v obranném gestu jsem si zkřížila ruce na prsou. Nenáviděla jsem co se mnou dělal prosebný tón jeho hlasu.

“Jestli jsi ke mně někdy cítil aspoň malou část něčeho, odejdeš a necháš mě být,”

zašeptala jsem intenzivně.

Když neodpověděl, byla jsem rozpolcená mezi radostí, že jeho odchod znamená, že ke mně něco cítil bez ohledu na to jak malé to mohlo být, úlevou, že nebude svědkem mého zhroucení na podlahu a utrpením, protože vidět ho mě kompletně rozervalo.

Slyšela jsem tiché zašustění papíru, pomalu jsem otevřela oči uviděla Sawyera stát stále na stejném místě s opotřebovaně vypadajícím dopisem v ruce. Začal číst:

” Ale udělala jsem chybu a otevřela srdce někomu, kdo ke mně očividně nikdy necítil totéž. Věděla jsem, že tě Sawyer miloval. Věděla jsem to od dětství. Myslela jsem si, že dostat jeho pozornost aspoň na chvíli bude stačit. Nestačilo.”

Měla jsem pocit jakoby mi měl explodovat hrudník. Měl dopis, který jsem nechala Ashton. Ach, bože.

Zdvihl oči od papíru a podíval se na mě s takovou bolestí v očích a něčím jiným…

“Kdysi jsem Ashton miloval. Byla moje láska z dětství. Byla vše co jsem doopravdy znal. Ale když mě opustila, nebrečel jsem. Když jsi mě opustila ty, plakal jsem jako dítě.”

Přestala jsem dýchat, když znovu sklopil oči k papíru v ruce.

” Vyrostla jsem s rodiči, kteří na mě nikdy nepomysleli než učinili svoje rozhodnutí.

Moje city nebyly něco na co by brali ohled a možná to byla moje chyba, protože jsem nic neřekla. Jen jsem zatlačovala bolest a vztek hluboko dovnitř sebe. Chtěla jsem být silná, protože jsem věděla, že oni jsou slabí. Jsem unavená z toho být silná. Jsem unavená z toho být druhá nejlepší. Potřebovala jsem, aby mě někdo miloval.” Přestal číst a zvedl oči, aby se na mě znovu podíval. “Ty jsi nikdy, a tím myslím vážně nikdy, nebyla ničí druhá volba. Každý kdo nevidí jaký neuvěřitelný dar jsi je slepej bastard.”

Sklopil pohled zpátky k papíru a začal znovu číst,

” . Zůstat v Grove už pro mě není možný. Dovolila jsem si věřit v příliš mnoho.

Tolikrát už jsem byla zlomená. Nemůžu zůstat někde v blízkosti ….někoho, kdo by mě nakonec zničil. ” Jeho zelené oči se setkaly s mými a slzy lesknoucí se v nich mi vzaly dech. “Jestli tě ztratím, protože jsem byl slepej idiot, pak to budu já, kdo bude zničený.”

Pokračoval ve čtení:

” Celou dobu jsi měla správného z Vincentových kluků. Tentokrát se ho nepouštěj. On tě miluje způsobem, který doufám jednoho dne také v někom vzbudím. Vzdal by se pro tebe celého světa. Když máš někoho tak speciálního, tak neuvěřitelného, kdo tě miluje, nenech ho odejít. Tohle je tvoje druhá šance vážit si toho cos celý život měla.

Sawyer byl vždycky ten z Vincentových chlapců, za kterého stojí za to bojovat. On je výjimečný. ” Sawyer pomalu složil papír a přejel po něm palcem jakoby to bylo něco vzácného, pak si ho zastrčil zpátky do kapsy.

“Ashton neměla správného Vincenta. Vím to, protože teď už rozumím co je skutečná láska. Ten druh, který tě stravuje. Láska má moc tě zlomit. Má sílu tě naplnit. Když jsem četl tenhle dopis, stál jsem v Ashtonině obýváku potom co jsem napravil její problémy s Beauem, což bylo všechno co jsem chtěl udělat. Oni patří k sobě.

Vždycky patřili k sobě. Teď už to chápu. Ne protože si zvolila jeho, ale protože ty sis zvolila mě. Před tebou jsem byl ztracený. Myslel jsem si, že můj život měla být Ashton. Opustit pohodlnou zónu, kterou náš vztah představoval bylo těžký. Pak jsi mi do života vstoupila ty a bylo to jako když světlo prozáří temnotu. S tebou začalo všechno dávat smysl.” Udělal krok blíž ke mně a já bojovala s nutkáním vrhnout se mu do náruče.

“Lano. Myslím na tebe každou minutu, každého dne. Když jsem s tebou, můj svět je kompletní. Když se tě dotknu, jsem naprosto otřesený. Patřím. Ti.”

Po tváři mi stekla slza a spadla mi z brady. To nebylo dost. Tentokrát jsem potřebovala víc.

Sawyer se natáhl pro mojí ruku a přitáhl mě k sobě blíž. Chtěla jsem se mu

rozplynout v náručí, ale nemohla jsem.

“Miluju tě, Lano. Tak moc tě miluju. Všechno na tobě. Způsob jak se ti pomalu zvedají koutky, když se usmíváš, tu pihu přímo pod tvým perfektním, malým

zadkem, způsob jakým mi tvůj smích vysílá vlny tepla do žil, jak mě tvůj dotek rozpálí plamenem. Miluju tě a strávím zbytek života ujišťováním se, že víš, že jsi moje číslo jedna. Navždycky budeš moje číslo jedna.”

To bylo ono. Tohle bylo dost. Bylo to všechno co jsem kdy potřebovala slyšet.

25. Kapitola

Crazy Girl od The Eli Young Band mě vzbudila z velmi dobrého snu. Protáhla jsem se a cítila jsem jak kolem mě Sawyer sevřel pevněji ruce. ” Bláznivé děvče, copak nevíš, že tě miluju? ” dál hrálo a já se otočila, abych se podívala na Sawyera, který se natáhl pro můj mobil.

“Proč je můj telefon zapnutý a proč zpívá county písničku?” zeptala jsem se, když se podíval na displej a pak sklopil pohled ke mně.

“To je tvoje máma. Promluv si sní nebo si bude dělat starosti.”

Zírala jsem na něj. “Moje máma? Ale-”

“Včera v noci jsem ti vyndal telefon z tašky a zapnul ho. Hledání tě do mě napumpovalo adrenalin, takže bylo zatraceně těžký se uklidnit. Změnil jsem tvoje vyzvánění na písničku, která mě nutí o tobě přemýšlet.” Sklonil svojí pusu k mojí a zpíval, ” Už jsem ti v poslední době říkal, miluju tě jako blázen, holka?” spolu s vyzváněním mobilu. Nemohla jsem na něj být naštvaná, když dělal něco jako tohle.

Sawyer zpívající brzy po ránu byl prostě tak šíleně sladkej. I když umožnil mojí mámě se mi dovolat.

S povzdechem jsem si od něj vzala telefon a zvedla ho, “Ahoj mami.”

“Ach, Lano, znovu sis zapnula telefon. Jsem tak ráda. Znamená to, že se vracíš domů? Tolik se těším až tě uvidím.”

“Ne, nevracím se domů. Zatím ne.” Setkala jsem se se Sawyerovým pohledem a uvažovala co budu dělat. Nebyla jsem si jistá jestli budu u tety Sarah vítaná, když jsem takhle utekla. “Opravdu ještě nevím co budu dělat.”

“Proč tohle děláš? Je to stále kvůli Sawyerovi? Můžu ti říct, že -”

“Mami, není to kvůli Sawyerovi,” odpověděla jsem, natáhla jsem ruku a projela mu skrz rozcuchané vlasy. “On je perfektní. Jen prostě zatím nevím, jak zakončím léto.”

Sawyer se zamračil, a jeho ruce se kolem mě zpevnily jako bych se měla rozplynout ve vzduch.

“Počkat, řekla jsi právě, že je Sawyer perfektní? Myslela jsem si, že jsi na něj naštvaná. Chci tím říct, souhlasím s tebou, že je to úžasný mladý muž. V uplynulých dvou týdnech jsme spolu hodně mluvili a myslím si, že tě skutečně miluje. Ten chlapec byl tak smutný. Pořád mi volal, aby věděl jestli jsem o tobě neslyšela.

Dokonce po každé, když jsi mi telefonovala, okamžitě jsem pak volala jemu a vyprávěla mu cos říkala a že jsi v pořádku. Ach ne. Tohle jsem ti nechtěla říkat.

Nezlob se na mě, miláčku. On měl prostě jen takový strach.”

Usmála jsem se na něj. “Umí být dost přesvědčivý. Chápu.”

“Je to dobrá partie, Lano. Z bohaté rodiny a taky jde na floridskou universitu. Byla jsem tak překvapená, když mi řekl, že tam dostal fotbalové stipendium. Je to perfektní.”

“Ne mami, není. Táta mi nebude schopný pomoct.” Říct to nebylo nikdy jednodušší.

“Nesmysl. Ano, pomůže. Alimenty, které mi posílá každý měsíc zaplatí víc než to.

Kromě toho, prodávám dům a snižuji náklady. Dům je jen pro mě příliš velký.”

“Mami, ne, miluješ ten dům a nemyslím si, že chápeš kolik by stály knihy a náklady na živobytí-”

“Nejsem idiot, Lano. Všechno tohle jsem si zjistila, zatímco jsi byla pryč. Stále dostáváš poštu, zaplatila jsem několik dalších poplatků a první čtvrtletí je zaplacené.

Odložila jsem nákupy věcí na kolej dokud se nevrátíš domů a nepomůžeš mi.”

“Lano, co se děje?” Sawyer se rychle posadil a přitáhl si mě do náručí.

“To je Sawyer? Jsi zpátky v Grove?” zeptala se máma, když jsem poplácala Sawyera po prsou, abych to tiše uklidnila. Byla jsem z matčina rozhovoru rozčílená a on přešel do panického režimu.

“Ano, to je Sawyer. On, ehm, mě včera večer našel,” odpověděla sem do telefonu, zatímco jsem se usmívala na Sawyera, který si mě pečlivě prohlížel se zamračenou linkou mezi obočím.

“Našel tě? Kde jsi? Jak tě našel?”

“Celou dobu jsem byla s Jewel. Kryla mě a upřímně, nemám tušení jak mě našel, pokud …” odmlčela jsem se než jsem dokončila myšlenku. Nechtělo se mi tohle všechno mámě vysvětlovat a ona by to chtěla vědět. Byla jsem si pěkně jistá kdo mě zradil. Ethan byl v Grove jediný, kdo věděl kam jsem odešla.

“Poslyš mami, zavolám ti později. Musím dnes vyřídit nějaké věci, ale určitě ti dám vědět. Nech mě si promluvit se Sawyerem, dobře a děkuju, miluju tě.”

“Taky tě miluju, Lano.”

Zavěsila jsem a položila mobil vedle sebe než jsem se na něj vyškrábala. “Takže, jak jsi z Ethana dostal kde jsem? A je pořád naživu?”

Sawyer se zasmál a posunul mě tak, že jsem na něm seděla obkročmo. “Ano, pořád dýchá. Vlastně jsem ho nechal naprosto nedotčeného. Jakmile sem se dozvěděl kde jsi, vyběhl jsem odtamtud a ani jsem se nerozloučil.”

“Dobře, teď mi řekni jak jsi to z něj dostal,” odpověděla jsem a přejížděla rukama vzhůru po jeho nahé hrudi. Chybělo mi moct se ho dotýkat.

“Prostě mi to řekl,” řekl chraplavým šepotem. Jeho pozornost byla zaměřená na moje ruce, když obkreslovaly kruhy kolem jeho dokonale vypracovaných prsních svalů.

“Dostala ho vina, hádám,” zamumlala jsem, než jsem se sklonila a přitiskla polibek na modřinu na jeho žebrech. “Ublížili ti ty velký fotbalisti?” zavrněla jsem a kladla polibky přes jeho břišní svaly a zpátky k jeho hrudi.

“MmmHmmm, můžu ti ukázat spoustu dalších míst, kde mi taky ublížili,” povzdychl si, sjel mi rukama po zádech a chytil mě za zadek.

“Mmmm dobře, nech mě dokončit líbání těchhle bebíček a já se k těm dalším dostanu,” předla jsem.

“Prosím, dej si na čas,” zasténal a vklouzl mi rukou do kalhotek.

“Pořád jsi mi neodpověděl jak jsi dostal z Ethana kde jsem,” připomněla jsem mu, když jsem sklouzla dolů po jeho těle tak, abych ho mohla políbit těsně pod pupík.

“Aaaaach, miláčku,” nadzvedl se ke mně a pak se přerývavě nadechl, “kdo je Ethan?”

zeptal se tichým, hlubokým hlasem.

Zvedla jsem oči, abych se setkala s jeho fascinovaným pohledem. “Vzpomínáš si na Ethana. Tvůj kamarád co ti o mě řekl,” připomněla jsem mu, než jsem jemně olízla pokožku těsně nad jeho boxerkama.

“Oh, kuuuurva,” zasténal a zamotal mi ruce do vlasů. Rozhodla sem se nechat celou věc s Ethanem běžet. Až příliš jsem se bavila sledováním kluka, kterého miluju jak se mi rozpadá na kousky v náručí. Vklouzla jsem prstem pod vršek jeho boxerek, naklonila se dopředu a zašeptala mu do ucha. “Nějaké bolístky tam dole, kterým bych měla věnovat pozornost?”

“Ach, jo, spousty a spousty,” zachraptěl.

SAWYER

“Tati,” zavolal jsem na pozdrav, když jsem zaklepal na dveře jeho kanceláře a vstoupil dovnitř. Táta seděl za velkým mahagonovým stolem, který si nechal doručit odněkud, kde byli nedávno s mámou. Nevzpomínal jsem si na detaily.

“Sawyere,” odpověděl, vzhlížejíc od papírů na stole.

“Jaký byl trénink?”

“Dobrý. Hodně se toho letos naučím. Stát se červeným dresem byl chytrý krok.”

Táta souhlasně přikývl.

“Beau měl taky dobrý týden. Umístili ho do útoku.” Přivádělo mě k šílenství, že se nikdy nezeptal na svého druhého syna. Toho, kterého ignoroval. Toho, kterého nikdy nepřiznal. Táta se zamračil a podíval se zpátky do papírů, “To je dobře. Tvůj bratranec byl vždycky dobrý hráč.”

“Myslíš, mého bratra. Beau není můj bratranec. Je to můj bratr.” Nikdy jsem svýho tátu nenutil tomuhle čelit. Když tohle vyšlo na povrch byl jsem tak naštvaný na Beaua a Ashton, že jsem to nechal plavat. Pokud se tím nechtěl zabývat Beau, pak jsem přemýšlel proč bych měl já? Ale nebylo to fér. Tahle tátova životní fraška nebyla fér.

Odkašlal si, sundal si brýle na čtení a opřel se o opěradlo židle, oplácejíc mi pohled.

“Chceš o tom mluvit? O to tu jde?”

“Jo. Chci si o tom promluvit.” Neodsekával jsem. Držel jsem stálý tón hlasu. Křik by mě nikam nedostal.

“Beau je biologicky můj, ano. Ale nevychovával jsem ho. Nemiloval jsem jeho matku. Tvůj strýček ano. Já ne. Nevidím Beaua jako svého syna. Svého synovce, ano.”

“Ale on je tvůj syn. Jeho táta zemřel, když mu bylo šest. Dvanáct let potřeboval otce a tys nic neudělal. Ani jednou jsi ho nezkontroloval. Ani jednou jsi mu neřekl, že jsi na něj hrdý. Nikdy jsi mu neulehčil život.” Zastavil jsem, když byl můj hlas hlasitější a hlasitější.

“Říct mu, že jsem na něj hrdý? Za co? Že je břídil? Že přišel na trénink s kocovinou?

Za poflakování po barech? Na co bych měl být k čertu hrdý? Hm? To mi prosím řekni.”

Zaťal jsem ruce v pěst a zhluboka se nadechl. Byl jsem tak blízko rozmáchnout se po vlastním otci. “Měl to na hovno s tetou Honey, která ho nechávala doma samotného, když byl ještě dítě. Kdyby nežil na parkovišti přívěsů, kde lidé prodávají drogy a bůh ví co ještě, možná by na tom byl lépe. Ale ne. Udělal chyby. Musel se věci učit tvrdým způsobem. Všechno se musel naučit tvrdým způsobem. Protože TYS TAM

NEBYL,” ukázal jsem na něj prstem a zavrčel. “Beau se srovnal. Dostal stipendium na ALAMABSKÉ UNIVERSITĚ, pro všechno na světě. Našel způsob jak si vydělat

peníze, aby si mohl koupit náklaďák. Miluje svojí mámu a stará se o ní, i když ona nedělá nic, aby mu splatila jeho pomoc. Proč? Protože jí miluje. Je všechno co kdy měl. Staral se o sebe sám a stal se z něj dobrý člověk. A jsem tak pyšný, že je můj bratr, že se tím oháním pokaždé, když ho vidím. A TY, neudělal jsi nic. Ani jednu jedinou věc pro něj. Nic,” dokončil jsem a otočil se, abych opustil kancelář. Nechtěl jsem tu zůstat. Ne pod touhle střechou. Ne s ním.

“Máš pravdu,” zavolal za mnou otcův hlas, zastavil jsem se a pevně zavřel oči než jsem se otočil, abych se na něj podíval.

“Nebyl jsem tam. Nechal jsem ho přijít si na všechno sám. Bál jsem se, že by to tvoje matka zjistila. Bál jsem se, že to zjistí tohle město. Nechtěl jsem ztratit tenhle život, který jsem si vybudoval. Ačkoli v jedné věci se mýlíš. Kontroloval jsem ho. Proč myslíš, že se ti vždycky podařilo proklouznout ven, abys ho dostal z průšvihu, nebo s ním zůstal, když byl doma sám? Opravdu si myslíš, že jsi byl tak dobrý v plížení?

Nebyl. Když jsi za ním odešel, sledoval jsem tě. Sledoval jsem vás oba. Sledoval jsem jak napravuješ jeho problémy, dostáváš ho ven z malérů a zůstáváš po jeho boku, když byl sám. Vždycky jsem tam byl. Byl jsem na tebe hrdý, žes tam pro něj byl, když já ne. Nejsem na sebe pyšný, Sawyere. Budu s tou lítostí žít po zbytek života. Nicméně jsem na Beaua hrdý. Změnil se v muže, kterým jsem vždycky

doufal, že bude. Je tvrdší než ty, kvůli životu co žil. Na okraji je drsnější, ale je to hodný kluk.”

Táta sáhl dolů, otevřel šuplík ve stole, který nechával vždy zamčený a vytáhl ven velké fotoalbum, které položil na stůl. “Pojď, podívej se.”

Došel jsem k němu, otevřel kožené desky a uviděl obrázky Beaua jako dítěte.

Obrázky nás dvou v našich fotbalových helmách, když byly ještě větší než my. Každá stránka byla vzpomínkou Beauova života. Každý novinový článek, ve kterém byl zmíněn byl pečlivě vystřižen a nalepen na stránce. Potom co jsem otočil poslední list, uviděl jsem fotku Beaua v tréninkové výzbroji stojícího na hřišti v Bryant-Denny stadionu minulý týden během tréninku. Zdvihl jsem oči, zíral na tátu a viděl muže, o kterém jsem nevěděl, že existuje.

“Šel jsem minulý týdne na tréninky vás obou. Oba jste mě učinili pyšným.”

Potřásajíc hlavou jsem se snažil tohle všechno zpracovat a sklouzl jsem na židli za sebou. “Proč za ním nejdeš? Pokud máš tohle všechno, musíš ho milovat. Máš o něj starost. Proč s tím něco neuděláš? On tě taky potřebuje.”

“Nenávidí mě a já mu to nemám za zlé,” řekl táta, vzal album a dal ho zpátky do šuplíku.

“Sakra jo, nenávidí tě. Jsi jeho táta a on si myslí, že se o něj vůbec nezajímáš.”

“Znáš Beaua. Lépe než kdo jiný. Opravdu si myslíš, že mě bude poslouchat? Že mi odpustí?”

“Tati, nemá ti co odpouštět. Nemusí tě mít rád. Ale potřebuje vědět, že ho miluješ. Že jsi na něj hrdý. Vše co musíš udělat je říct mu to. Jak se s tím vyrovná, nebo jak to přijme není důležité. Důležité je, že to bude vědět. Je důležité, abys mu to řekl.”

Táta seděl za svým stolem a ani jeden z nás nemluvil. Už nebylo co víc říct.

26. Kapitola

LANA

Když jsme se Sawyerem vešli do obýváku, máma seděla na gauči tety Sarah a pila čaj.

“Mami?” Teta se strýčkem mě přivítali zpátky a ujistili mě, že jsou rádi, že jsem byla v bezpečí. Neznali detaily, ale věděli kolik se toho mezi mnou a rodiči děje.

“Lano,” usmála se na mě a pak obrátila úsměv k Sawyerovi. “Dobrý den, Sawyere.”

“Dobrý den, paní McDanielová,” odpověděl zdvořile.

“Nevěděla jsem, že přijedeš na návštěvu,” řekla jsem a snažila se přijít na to oč jde.

“Přišly papíry, které musíš podepsat a napadlo mě, že bychom mohly zajít na nákupy věcí do tvého pokoje na koleji,” vysvětlila.

Ještě jsem Sawyerovi o Floridě neřekla. Bála jsem se matčina přílišného optimismu a toho, že to možná nebude fungovat. “Ach, ehm, dobře,” vypravila jsem ze sebe a pokoušela se vymyslet jak odtud Sawyera dostat než máma řekne něco dalšího o vysoké.

“Bude v pořádku, když půjdu taky? Lana mi pomáhala vybrat moje nezbytnosti na kolej, takže je jen fér, když já půjdu pomoct vybírat její,” protáhl Sawyer pobaveným tónem, když se šel posadit do strýčkova křesla.

“Samozřejmě. To bude skvělé! Nebude to skvělé, Lano?” zeptala se máma trochu moc nadšeně.

Jak se z tohohle mám vyvlíknout?

“Mami, napřed se musíme ujistit, že je všechno doladěné a v pořádku než půjdeme na nákupy. Chci tím říct, pořád je tu možnost, že to nebude fungovat a já budu muset dva roky zůstat doma a chodit na místní vysokou. Co když se dům neprodá?”

Sawyer se posadil ze své uvolněné pozice a naklonil se dopředu. “Cože? Proč by to nemělo fungovat? Měl jsem dojem, že je to hotová věc.” Směroval svojí otázku mojí matce jakoby sakra dobře věděl o čem mluví.

“Sawyere -” začala jsem, ale byla jsem přerušena mámou.

“To je, Sawyere,” uklidnila ho. “Lano, dům je prodaný. Vydělala jsem dost peněz, abych zaplatila za všechny čtyři roky tvého vzdělání a koupila si pěkný byt na pláži.

Tím způsobem, když odejdeš na Floridu, pořád budu blízko svojí sestře, když budu potřebovat společnost.”

Ona řekla Florida. Bude si Sawyer myslet, že ho pronásleduju? Dusím ho? Shrbeně jsem se přinutila podívat se mu do očí. Usmál se, vstal a přešel ke mně.

Obě ruce mi omotal kolem pasu, přitáhl k sobě a sklonil hlavu, aby mi zašeptal do ucha, “Opravdu sis myslela, že bych byl z vysoký tak nadšenej, kdybych si myslel, že opouštím svojí holku?”

“Tys to věděl,” vydechla jsem úlevou.

“Ano, věděl. A jestli se jen na vteřinu budeš snažit vycouvat z následování mě na Floridu, osobně tě unesu a odtáhnu tam sebou,” dobíral si mě a pak mi kladl polibky po tváři dokud se jeho ústa nevznášela nad mými.

“Znovu tě neztratím. Jsi se mnou. Chci tě po svém boku. Navždycky.”

* BEAU

Sawyer mě dnes ráno odšoupnul kvůli holce. Nemohl jsem se ubránit úsměvu. To já jsem byl normálně ten, kdo se vykašlal na posilování. Byla dobrá změna, že se tentokrát neukázal on. Nedovedl jsem si představit proč chtěl jít nakupovat s Lanou a její mámou. Ta ženská byla praštěná. Nemluvě o nakupování. Kdo chodí nakupovat se svojí holkou? Na druhou stranu, Ash se mě nikdy nezeptala jestli s ní půjdu nakupovat. Kdyby se zeptala, šel bych.

Běžíc nahoru po tribuně jsem zpomalil tempo. Tohle bylo moje stý kolo nahoru a dolu. Byl čas na závaží. Když jsem doběhl dolů, otřel jsem si čelo ručníkem a dlouze se napil z lahve co jsem si nechal na spodní lavičce.

“Ahoj Beau.” Hluboký povědomý hlas za mnou nebyl z těch, o které bych se stál.

Položil jsem lahev, přehodil si ručník přes rameno a otočil se čelem k Herrisi Vincentovi, mému strýci/biologickému otci.

“Sawyer tu není,” odpověděl jsem a vydal se na cestu k šatnám.

“Nejsem tu, abych viděl Sawyera. Jsem tu kvůli tobě,” zavolal Harris a já se zastavil.

Mě? Chtěl mluvit se mnou? Jeho malým, špinavým tajemstvím? Otočil jsem se

zpátky.

“Co?” byla jediná odpověď jakou ze mě dostal. Budu tu stát a poslouchat co mi chce říct z jediného důvodu-Sawyer.

“Já, ehm, viděl jsem minulý týden tvůj trénink. Vypadal jsi tam dobře.”

Můj trénink? O čem to k čertu mluví? Měl jsem tréninky v Tuscaloose. Jasně, že nemyslel tyhle.

“Šel jsem se dívat. Vedl sis tam dobře.”

Pokročil jsem k němu, aby mě slyšel aniž bych křičel a zeptal jsem se, “Šel jsi na můj trénink v Bryant-Denny? Proč bys to dělal?” Ten chlap za mnou nepřišel ani do nemocnice, když jsem si zlomil klíční kost v malé lize. Nebyl v mém životě zrovna aktivní.

“Byl jsem se minulý týden podívat na trénincích obou svých synů.”

Ztuhl jsem. Nazval mě jeho synem. Začal jsem vrtět hlavou, “Ne, ne, tohle dělat nemůžeš. Nejsem. Tvůj. Syn.”

Musel jsem od toho chlapa vypadnout pryč. Byl to Sawyerův táta, nechtěl jsem mu ublížit. Ale SAKRA jestli mi bude řikat synu.

“Ty jsi můj syn. Nezasloužím si tě, ale jsi můj. Můžeš mě zapírat. Můžeš mě nenávidět a máš na to plné právo.”

“Sakra, že jo,” zařval jsem.

“To nemění nic na skutečnosti, že jsem hrdý na muže, který se z tebe stal. Muže, kterým ses stal bez jakékoli mojí pomoci.”

Hlasitě jsem zalapal po dechu. Co to dělal? Proč tohle dělá?

“Hrdý na mě? Proč? Že umím hrát fotbal? Protože hraju na tvojí alma mater? Protože to je prostě kravina.”

Harris zavrtěl hlavou. “Ne, ne protože hraješ na stejném hřišti, kde jsem hrával já. I když to ve mně taky vzbuzuje dotek hrdosti. Nemůžu si pomoct. Ale to je jen krátký okamžik ve tvém životě. Muž, kterým ses rozhodl být mě činí pyšným. Udělal jsi špatná rozhodnutí a šel jsi po špatné cestě, ale taky si byl dost silný se z té cesty dostat a najít tu, která tě v životě někam dostane. Svět tě chtěl nazývat poraženým, ale ty jsi byl mnohem silnější než si uvědomovali. Bojoval jsi. Popadl jsi život jaký jsi chtěl a bojoval za něj. Dokonce i když si zbytek světa myslel, že se sebou nic neuděláš. Dokázal jsi jejich omyl. To, synu, je to zač jsem na tebe hrdý.”

Chtěl jsem z plných plic křičet o nespravedlivost téhle chvíle. Potřeboval jsem tohohle chlapa, když jsem byl malý a vyděšený. Ale teď? Teď jsem ho nechtěl.

“Jeden moudrý muž mi jednu řekl, že mi nemusíš odpouštět. Nemusíš mě mít rád.

Ale potřebuješ vědět, že tě miluju. Že jsem na tebe pyšný. Vše co potřebuju udělat je říct ti to. Jak to zvládneš, nebo vezmeš není důležité. Důležité je, abys to věděl.”

Krátce na mě kývl a starostlivé vrásky a poraženecký výraz, když se otočil, aby odešel způsobili, že mi v hrudi něco zahořelo. Nerozuměl jsem tomu, ale ani jsem nemusel. Ne právě teď.

“Harrisi,” zavolal jsem za ním. Zastavil se, otočil a podíval se na mě.

“Ano, Beau?”

Nervózně jsem polkl nejistý jak tohle přesně říct. Protože jeho slova nic nezlepšila.

Nenapravila minulost. “Ještě nevím co s tím udělat. Možná to nikdy ani vědět nebudu.” Odmlčel jsem se, když se mi vybavila vzpomínka Harrise, stojícího u plotu během jednoho z mých středoškolských, fotbalových zápasu, když pořádně vynadal trenérovy potom co mě stáhl ze hry. Den před tím jsem zmeškal trénink, protože máma byla nemocná a potřebovala, abych jí vzal na pohotovost do Mobile. Bylo to nejbližší místo s bezplatnou zdravotní péčí.

Znovu jsem byl nasazený do hry a trenér se stáhnul do ústraní.

Pokaždé, když jsem pak během hry vzhlédl k plotu, Harris tam stál se zkříženýma rukama na prsou jakoby na něco nebo někoho dohlížel.

“Ta hra, na střední, když jsem den předtím zmeškal trénink. Byl jsem na lavičce. Pak, když se trenér vrátil po velmi ostré diskusi s tebou, nasadil mě do hry,” odmlčel jsem se, prohlížel si jeho tvář a uviděl v jeho výrazu odpověď. “Donutil jsi ho mě nasadit, že jo?”

Harris se na mě smutně usmál. “Nebyla tvoje vina, že jsi musel vzít matku k doktorovi. Od trenéra Madisona to bylo nefér rozhodnutí a já mu přesně vysvětlil jak nemoudré by od něj bylo nechat svého nejlepšího rozehrávače na lavičce.”

Tohle nenapraví všechno špatné. Ale řeklo mi to, že v době, kdy jsem si to ani neuvědomoval, on na mě dohlížel. Jen jsem to nevěděl. Další okamžiky v mém

životě, kdy věci vypadaly špatně a pak bylo všechno najednou bez vysvětlení v pořádku. Byl to vždycky on?

“Trenér nebyl můj velký fanoušek,” odpověděl jsem.

Harris nadzdvihl obočí. “No, nebyl jsi zrovna nejspolehlivější kluk v týmu.”

Krátce jsem se zasmál. “Hrál jsem stejně dobře s kocovinou jako střízlivý.”

Úsměv na jeho tváři nebyl něco, co jsem byl zvyklý vídat mým směrem.

“Nejspíš ano,” souhlasil.

Stáli jsme tam, dívali se jeden na druhého jako bychom se báli, že se všechno vrátí zpátky k normálu ve chvíli kdy odejde.

“Podívej, synu,” odkašlal si, “nebo Beau, jestli je to to jak preferuješ, abych ti říkal.

Jestli budeš chtít někdy zajít na něco k jídlu, nebo si dát drink, nebo cokoli…prostě zavolej. Budu tam.”

Otočil se a vykročil pryč, když jsem neodpověděl. Než se dostal příliš daleko, zavolal jsem, “Můžeš mi říkat synu, jestli je to to co chceš.”

Epilog

SAWYER

O čtyři roky později …

“Pojď sem, krásko,” zavolal jsem, když jsem si sundal helmu a držel otevřenou náruč pro Lanu, která za mnou běžela přes hřiště. Měla na sobě svoje modré tílko s logem Florida Gators ve předu. Věděl jsem, že na zádech má Vincent#10. Nechal jsem jí ho udělat před mojí letošní první hrou. Vyjekla a vyskočila mi do náruče.

“Dokázal jsi to! Dokázal jsi to!” kladla mi polibky po celém obličeji a já si z toho užíval každý okamžik, zatí co jsem jí držel nahoře s dlaněmi na jejím pevném, malém zadku.

“No, trochu mi pomáhali,” škádlil jsem.

Se smíchem mi projela rukou ve zpocených vlasech a políbila mě na čelo.

“Jsem celej špinavej, zlato.”

Odtáhla se a podívala se na mě, na perfektních plných rtech se jí objevil úsměv, “Jo, jsi.”

Nevěděl jsem co jí na tom tak pobavilo. Vypadalo to, že je na pokraji něčemu se rozesmát. Pak popadla můj obličej a přitiskla rty na moje a v tu chvíli mi to už bylo jedno. Chtěl jsem jen tohle.

“Gratuluju, brácho,” zavolal Beauův hlas a já otevřel oči, když Lana pustila mojí pusu. Postavil jsem jí zpátky dolů vedle sebe a otočil se na svého bratra

přicházejícího v rudé a bílé. Ashton byla vedle něj ve skoro stejném dresu.

“Díky, chlape. Hrál jsi dobře. Ten tvůj útok ve třetí byl neskutečnej. Musel jsem se udržet před povzbuzováním od boční lajny.”

Beau se zasmál a zavrtěl hlavou, “Varoval jsem je, že i když jsme vás poslední tři roky vždycky vyklepli, letos máte nejlepšího SEC quaterbacka jakého jsem kdy viděl.”

Ashton pustila Beaua, aby šla za Lanou a objala jí. Byl to náš čtvrtý rok na Floridské univerzitě. Ash s Lanou si povídaly několikrát týdně. Beauovi a mě se podařilo společně trénovat o prázdninách, kdy jsme oba byli doma.

Beau k nám dokonce chodil poslední dva roky na Vánoční večeři. Když řekl našemu otci ‘tati’ před odjezdem zpátky do školy po zimních prázdninách, myslel jsem si, že se táta zhroutí a rozbrečí.

Nestalo se to přes noc, ale táta s Beuem pomalu nacházeli cestu jak napravit co bylo napácháno.

Beau plánoval požádat Ash o ruku během letošní finálové hry. Florida Gators a Crimson Tide proti sobě letošní sezónu nastoupí ještě jednou. Kromě nás, nebyl nikdo jiný, kdo by se Alabamy dotknoul. Bylo v plánu mít tam naše rodiče, dokonce i tetu Honey, až bude Alabama čelit Gators ve finálové hře. “Vezmeš si mě Ashton Sutley Grayová?” se rozsvítí na velké obrazovce v poslední čtvrtině, kdy bude zbývat jen minuta do konce hry.

Musel jsem poslouchat hodiny Beauova plánování a intrikování. Chtěl to mít

perfektní.

Natáhl jsem se pro Laninu levou ruku, abych políbil diamant, který jí teď spočíval na prsteníčku. Naše zásnuby minulý měsíc nebyly za tak velké produkce, i když se dostaly do zpráv v deset. Po výhře první ho zápasu sezóny, kde jsem byl nasazený jako hlavní quarterback za Floridské Gators, jsem obešel všechny média soupeřící o mojí pozornost a šel rovnou za Lanou, která si ke mně razila cestu. Záložní asistent trenéra měl během hry prstýnek bezpečně zastrčení v kapse, ale dal mi ho do ruky jakmile hra skončila. Běžela mi do náruče jako po každé hře, ale tentokrát místo toho, abych jí chytil, jsem si klekl na koleno. Nikdy nezapomenu na výraz její tváře, nebo způsob jak zněla, když řekla ‘Ano’.

Už jsem to nebyl já, Beau a Ashton proti světu.

Měl jsem Lanu a ona byla v mém týmu hráč číslo jedna.

Svatba

“Sawyere!” vyjekla Lana, když jsem se vyšplhal do okna mámina obýváku.

“Neměl bys mě vidět před svatbou. To nosí smůlu,” zamračení nad jejíma očima nezamaskovalo vzrušený tón jejího hlasu.

Zavřel jsem za sebou okno a pak jsem se otočil, abych si prohlídl svojí neuvěřitelně krásnou nevěstu. Její dlouhé, červené vlasy byly zvlněné a volně jí splývaly po zádech. Bílé šaty, které měla na sobě byly jednoduché a elegantní. Také objímaly každou její křivku a moje myšlenky okamžitě zaletěly k dnešní noci, kdy budu ten šťastný muž co je sundá.

Překonal jsem vzdálenost mezi námi, položil jí ruku na bok a opatrně si jí přitáhl k sobě tak, abych jí nepomačkal šaty, nebo mojí košili. Ne že by mi na tom záleželo, ale věděl jsem že jí ano. “Je to můj svatební den. Dělám nový pravidla. Kromě toho, celá ta věc nevidět nevěstu před svatbou je na houby. Nemohl jsem vydržet už ani minutu, aniž bych viděl tyhle krásný oči.”

Její přísný výraz se okamžitě roztál a usmála se na mě. “S touhle logikou se holka nemůže dost dobře hádat,” zavrněla, postavila se na špičky a jemně přitiskla rty na moje. Jedna malá pusa, než se zase odtáhla pryč. “Nemůžeme zničit můj makeup.

Ash tím strávila přes hodinu. Bude se zlobit jestli všechno rozmažeme.”

Ash byla v mojí hlavě ta poslední starost. Právě teď jsem chtěl jen svojí manželku.

Pozastavil jsem se, shlížel na ní dolů a nechal tohle jediné slovo pracovat …

manželka. Za hodinu bude Lana moje manželka. Jak se mi tohle podařilo? Bůh ví, že si jí nezasloužím. Natáhl jsem ruku, zastrčil jí jeden zbloudilý pramen za ucho a jemně přejel palcem přes diamantové našince, které jsem jí koupil k minulý rok k narozeninám. Ona byla nejvzácnější věc v mém životě a jednou jsem si jí skoro nechal proklouznout mezi prsty.

“Sawyere, musíš jít,” neléhala, položila mi ruce na prsa a jemně mě odstrčila.

“Jdu. Ale napřed,” odmlčel jsem se, sáhl do kapsy a vytáhl ven dopis, který jsem si schovával už pět let. “Chci ti něco přečíst.”

Laniny oči spočinuly na povědomém dopise a zamračila se. Věděl jsem, že ho

poznává. Napsala ho. Ale nevěděla, že ho celé ty roky pořád mám.

“Co děláš s tím dopisem?” zeptala se nervózně. Věděl jsem, že na něj nemá dobré vzpomínky. Byla raněná a zlomená, když psala slova, která jsem měl vyrytá v paměti.

“V den, kdy jsem si přečetl ten dopis jsem se změnil. Kompletně. Protože jsem si konečně uvědomil, že jsem se do tebe zamiloval. Ne protože jsem ti způsobil bolest.

Změnil jsem se, protože jsem si v ten moment uvědomil, že ses stala mým číslem jedna. Na ničem jiném nezáleželo, pokud jsem neměl tebe.”

Chystal jsem se říct víc, ale Lana popadla klopy mého smokingu a přitáhla si mě k sobě. Všechny myšlenky na makeup byly zapomenuty, když se její měkké rty

přitiskly hladově k mým. Jeden lehký dotek jejího jazyka na spodním rtu a rozhodl jsem se, se ve skutečnosti vůbec nestarám o pomačkání našeho oblečení.

LANA

“Co to děláte?” Ashtonin zděšený hlas prolomil zamlžený opar potřeby. Rychle jsem ustoupila ze Sawyerovy náruče a otočila se čelem ke svojí hlavní družičce.

“My ehm, no, my jsme, ehm,” koktala jsem nervózně.

“Ocucávali si obličeje,” oznámila Catherine, když vplula do místnosti usmívajíc se od ucha k uchu. Sawyer se zasmál poznámce svojí mladší sestry a já musela bojovat, abych zadržela úsměv. Ashton situací nevypadala vůbec pobaveně.

“Rozmazala sis rtěnku. Sawyere, vypadni odtud než dojdu pro tvojí mámu!” nadávala Ashton a zamířila ke dveřím, v jejích světle růžových šatech a hlavou plnou poskakujících blond kudrlinek vypadala jako pohádková princezna.

“Klídek, Ash. Jsem na odchodu. Jen jsem potřeboval vidět svojí holku. Však víš, ujistit se, že se pořád chystá projít uličkou a udělat ze mě nejšťastnějšího muže na týhle zatracený planetě.”

“Myslím, že budu zvracet,” ozvala se Catherine z gauče. Catherine a Cade nebyli kolem to léto, kdy jsme se se Sawyerem dali dohromady. Byli na šest týdnů u babičky. Bylo zvláštní poznávat Sawyerovu velkou rodinu. Vždycky jsem to byla jen já a moji rodiče, pak táta odešel a zůstala jsem jen já a máma.

“Přijde tou uličkou. Slibuji. Teď jdi!” nařizovala Ash a Sawyer na mě mrkl, než se otočil a opustil pokoj, tentokrát dveřmi.

“Přísahám, s vámi dvěma je to tak těžký. Pravidla jsou -”

“Vdávám se za Sawyera, Ashton. Vykašleme se na pravidla,” přerušila jsem jí.

Frustrované zamračení zmizelo a nahradil ho malý úsměv.

“Mám z vás takovou radost,” odpověděla, když se jí oči zaleskly neprolitými slzami.

“Nerozbreč mě. Už tak mi musíš opravit rtěnku. Nechceš mi přece spravovat ještě oči, ne?”

Vrtíc hlavou mě popadla za ruku a odvedla k židli, kde jsem přes hodinu seděla, zatímco mi po prvé upravovala tvář. “Tentokrát ti to opravím, ale ty drž tyhle rty od Sawyera dokud neřekneš ‘Beru’.”

Bílá světla pokrývala každou větev stromů na zahradě rodiny Vincentů. Sto bílých židlí bylo seřazeno s jednoduchými bílými mašlemi, přivázanými na opěradle každé z nich. Cestu přede mnou, vedoucí k Sawyerovi pokrývaly růžové okvětní lístky. Z

reproduktorů začala hrát písnička Forever od Bena Harpera. To byla moje výzva.

Usmála jsem se na svého strýčka, když mi podal ruku.

“Nemůžu věřit, že vás obě holky předávám Vincentovým chlapcům během jednoho roku.” Tiše se zasmál. Obrátila jsem pohled zpátky k altánu pokrytého bílými světli, kde stál Sawyer a čekal na mě. Tmavé vlasy se mu vlnily kolem bílého límečku košile. Jeho krásné zelené oči zářily radostí, když se na mě zaměřily. Čekal na mě.

Bylo na čase, abychom začali naše navždy.