Christina Lauren

Božská kočka

Prolog

Gentlemani z Božského bastarda, Božského cizince a Božského hráče mají divokou noc na Bulváru.

Když si Max, Henry a Will ukradnou Bennetta na víkend do Vegas se striptérkami a na lumpárny, jejich první zastávka neprobíhá tak, jak si představovali. I tak se jejich chlapský víkend zkomplikuje a Max a Bennett začnou hrát tajné divoké hry, aby měli svoje kočky ve Městě Hříchu.

Kapitola 1 - Bennett Ryan

“Nejchytřejší věc, co jsem kdy udělal, bylo získat Maxe, aby mi pomohl s plánováním své rozlučkové párty.”

Podíval jsem se na mého bratra Henryho po tom, co to prakticky zazpíval.

Opíral se o luxusní

koženou židli, v ruce měl vodku a nedávno se vrátil ze soukromého “setkání” v záhadné zadní místnosti a měl ten největším úsměv na tváři, jaký jsem na něm kdy viděl.

Nedíval se na mě, když

mluvil; sledoval tři krásné ženy na jevišti, které se svlékají v pomalém rytmu. “Musím si to příště zapamatovat,” mumlá si pro sebe a zvedne sklenici k ústům. “Já plánuji mít jen jednu,” řekl jsem.

“Skvěle.” Will Sunner, Maxův nejlepší kamarád a obchodní partner se naklonil dopředu, aby se Henrymu podíval do očí. “Ty, nicméně, možná skončíš u druhé rozlučkové párty, pokud se současná manželka dozví o tvých nynějších aktivitách s profesionálními tanečnicemi. A podle toho, jak to tady vypadá, netančí jen na klínu.”

S mávnutím ruky Henry řekl: “Byl to opravdu jen tanec na klíně.” A pak se na mě usmál a mrkl.

“Třebaže velmi dobrý tanec na klíně.”

“Se šťastným koncem?” zeptal jsem se a dobíral si ho a byl jsem trochu pobouřený.

Henry zavrtěl hlavou, zasmál se a znova se napil. “Ne tak dobrý, Bene.”

S úlevou jsem vydechl. Znal jsem svého bratra dost dobře, abych věděl, že by nikdy nepodvedl svou ženu Minu, ale pořád se držel pravidla “co neví, to jí neublíží”, kterého jsem se já nedržel.

I když jsme se s Chloe měli brát v červnu, jediný víkend, kdy jsme se s Maxem, Henrym a Willem mohli společně dostat pryč na mou rozlučkovou párty, byl druhý týden v únoru. Očekávali jsme, že budeme uplácet své ženy, aby nám dovolily jet do Vegas na chlapský víkend, když se blížil Valentýn, ale jako obvykle nás překvapily: sotva mrkly a místo toho navrhly víkendový výlet do Catskills, kam jely společně.

Na zajištění zhýralosti vybral Max skvělý klub na začátek víkendu. Toto místo určitě není něco, na co bychom narazili při vyhledávání na internetu, nebo na procházce po Las Vegas. Abych byl upřímný, Black Heart tak zvenčí vůbec nevypadalo. Bylo v obyčejné kancelářské budově pár bloků od rušné části bulváru Las Vegas. Ale uvnitř - za třemi zamčenými dveřmi a dvěma vyhazovači, kteří byli obrovští jako můj byt v New Yorku a vše se čím dál více zvětšovalo, čím dál jsme se dostávali dovnitř budovy - klub byl fajnový a vibroval sexem.

V obrovské hlavní místnosti byla pódia a na každém byla tanečnice, která na sobě měla zářivé oblečení a stříbrné spodní prádlo. Dále tady byly čtyři černé mramorové bary v každém ze čtyř rohů a každý se specializoval na určité nápoje. Henry a já jsme si objednali vodku a taky jsme si vzali nějaký kaviár, gravlax (marinovaný losos) a bliny (placky ruského původu). S Maxem jsme vzdušnou čarou mířili ke skotské. Další dva bary nabízely sortiment vína, nebo ovocné likéry.

Nábytek byl luxusní z tmavé kůže. Byl neuvěřitelné měkký a každé křeslo bylo dost velké pro dva…v případě, že bychom přijali nabídku na taneček. Servírky na sobě měly jen latexové bikiny a nesly tácy s pitím. Naše hosteska Gia na sobě měla krajkovou červenou košilku a kalhotky a komplikované ozdoby ve vlasech, na uších a okolo krku, ale zdálo se, že si pokaždé něco sundala, když nás přišla skontrolovat.

Nebyl jsem zvyklý na takovéto podniky, ale když jsem zjistil, že je to na hony vzdálené striptýzovému klubu, bylo to sakra působivé.

“Otázka,” řekl Henry a přerušil tak moje myšlenky: “Kdy bude mít ženich tanec na klíně?”

Ostatní okolo mě různě podporovali, ale já jsem jen zavrtěl hlavou. “To si nechám ujít.

Tančení na klíně není pro mne.”

“Jak to, že není pro tebe, když ti na klíně tančí nesmírně sexy žena?” zeptá se Henry a nevěřícně vytřeští oči. S bratrem jsme nikdy takový klub nenavštívili na žádné naší obchodní cestě. Myslím, že jsem překvapený, když vidím jeho nadšení, jako se dozvídá o mé averzi. “Jsi nabuzený?”

Přikývl jsem. “Velmi. Myslím, že to je důvod, proč nechci.”

“Kraviny,” řekl Max, položil tmavé drinky na stůl a mávl přes místnost k někomu v dalekém a temném rohu. “Toto je první noc tvého víkendu, kdy jsi bez partnerky, a tanec na klíně je nutností.”

“Možná budete všichni překvapení, když uslyšíte, že souhlasím s Bennettem,” řekl Will.

“Tanec na klíně od někoho cizího je dost hrozný. Kam dáš ruce? Kam se máš dívat? Není to to samé, jako být s tím, koho miluješ - je to tak neosobní.”

Když Henry trval na tom, že Will nikdy nezažil dobrý tanec na klíně, Max vstal a promluvil s mužem, který se najednou objevil u našeho stolu. Byl menší, než Max, což bylo neobvyklé a měl prošedivělé vlasy na spáncích. Jeho pohled byl klidný, což mi napovídalo, že toho udělal hodně a viděl ještě víc. Měl na sobě tmavý oblek a pevně svíral rty. Všiml jsem si, že to musí být neblaze proslulý Johnny French, o kterém se Max zmínil během našeho letu.

Ačkoli jsem předpokládal, že mluví o přípravách na můj tanec, sledoval jsem Johnnyho, jak něco mumlá Maxovi, Max se otočil ke zdi a tvářil se napjatě. Nespočítal bych ani na jedné ruce, kolikrát jsem takto Maxe viděl, naklonil jsem se dopředu a snažil se pochopit, co se stalo. Henry a Will si toho nevšímali a zaměřili pozornost na nyní nahou tanečnici na pódiu.

Nakonec se Maxova

ramena uvolnila, jako kdyby došel k nějakému závěru, usmál se na Johnnyho a zamumlal: “Díky, kámo.”

Johnny poplácal Maxe po rameni, pak se otočil a odešel. Max se otočil ke svému místu a natáhl se pro pití. Zvedl jsem bradu ke dveřím, kterými procházel Johnny a pak zmizel za závěsem: “O čem to bylo?”

“To,” řekl Max: “bylo o pokoji, který ti připraví.”

“Pro mě?” přitiskl jsem si ruku na hrudník a zavrtěl hlavou. “Znova, Maxi, to si nechám ujít.”

“Kurva, že ne.” “Myslíš to vážně.”

“Jsi nabuzený stejně jako já. Řekl mi, že půjdeš chodbou,” - Max ukázal na další dveře, kde

Johnny zmizel - “a vejdeš do dveří s nápisem ´Neptune´.”

Zasténal jsem a opřel se do židle. Ačkoli se tento klub zdál nejlepší ve městě - nebo kdekoli tady - na seznamu věcí, které jsem chtěl dnes dělat, byl tanec na klíně od nějaké cizí tanečnice z Vegas na stejné úrovni, jako sníst špatné sushi a potom zažít odpornou nevolnost.

“Jen jdi chodbou a nechej, ať tě nějaká holka chytí za koule a zatančí si na tobě.” Max na mě hleděl a zúžil oči. “Jsi nasraný a ztěžuješ si? Je to tvůj víkend bez ženy. Chovej se jako muž, kterým jsi býval.”

Dívám se na něj a zajímalo by mě, proč se tak pevně posadil na svou židli, zatímco mě povzbuzoval, abych opustil stůl. “Dal ti Johnny taky pokoj? Dostaneš tanec na klíně?”

Zasmál se, zvedl skotskou ke rtům a zamumlal: “Je to tanec na klíně, Bene. Ne cesta k zubaři.”

“Debile.” Zvedl jsem drink a díval se na hustou čirou kapalinu. Věděl jsem, že tady budou ženy, chlast a asi činnosti, které budou trochu přes čáru, ale pravda byla, že Chloe to věděla taky.

Řekla mi, abych se bavil a nevypadala ustaraně, nebo že by mi nevěřila. Neměla k tomu důvod.

Zvedl jsem pití k ústům, dopil a zamumlal: “Srát na to,” než jsem se postavil a mířil k chodbě.

Mí společníci měli - překvapivě - dost rozumu, aby mě nepovzbuzovali při odchodu, ale pořád jsem cítil jejich pohledy na zádech, když jsem šel dál do chodby k hlavnímu jevišti.

Za dveřmi se koberec změnil na hluboký a královsky modrý a prostor byl temnější, než v hlavní místnosti. Stěny byly sametově černé a od malých lamp na stěnách tady bylo dost světla, abych viděl na cestu, kterou jsem mířil. Na jedné straně stěny byly dveře s názvy: Mercury, Venuše, Země…na konci byly dveře se jménem Neptune. Zaváhal jsem. Bude ta žena již uvnitř?

Bude tam židle, nebo ještě hůř, postel?

Dveře byly zdobené a těžké, jako z nějakého hradu nebo, sakra, jako z nějakého divného gotického sklepení a sexuálního podzemí. Debilní Max. Zachvěl jsem se, otočil klikou a ulevilo se mi, když jsem viděl, že tam nejsou železné mříže, nebo pouta a uvnitř není žádná žena, jen dlouhá židle s malou stříbrnou krabicí uprostřed. Krabice byla převázaná rudou mašlí a nahoře stála bílá kratička s mým jménem.

Skvělé. Cizí Vegaská tanečnice už možná zná moje jméno.

Uvnitř krabice byla černá saténová páska a stříbrná kartička s nápisem Nasaď si to, napsaná černým písmem.

Mám si to nasadit, až mi bude tančit na klíně? Jaký to mělo smysl? Jen protože jsem dnes žádný nechtěl, to neznamená, že jsem si nevzpomínal na tance na klíně. Pokud se to za pár let nezměnilo, předpokládalo se dívání, ale ne sahání. Co jsem, kurva, měl dělat, když budu mít zavázané oči, až přijde? Sakra, určitě se jí nebudu moci dotknout.

Vytáhl jsem černou látku na židli, ignoroval ji a díval se na zeď. Minuty ubíhaly rychle a s každou další jsem byl víc přesvědčený, že není, sakra, žádná možnost, abych si zavázal oči.

Skoro jsem slyšel zvuky svého naštvání v samotné budově. Znělo to jako křik, vlny a praskající oheň. Zavřel jsem oči, několikrát se nadechl a pak se opatrněji rozhlédl po okolí. Zdi byly světle šedé a židle temně modrá. Pokoj vypadal spíše jako šatna v obchodě, než pokoj, kde muži dostanou, co jsem předpokládal a bylo to něco jiného, než jen tanec. Přejel jsem rukou přes kůži na židli a pak jsem si všiml druhého vzkazu, který byl zabořený pod páskou uvnitř krabičky. Bylo to napsané na stejném papíru.

Nasaď si tu zatracenou pásku, Bene, nebuď srab.

Zatracený Max. Opravdu jsem měl sedět uvězněný tady, než si nasadím pásku a dostanu se přes to? Se zasténáním jsem zvedl černou látku, přetáhl si ji přes hlavu, zaváhal jsem a pak jsem si ji nasadil. Opravdu jsem plánoval, co udělám, až se dostanu k Maxovi. Znal mě déle, než kdokoli v mém životě, jinak než moje rodina a uvědomoval si, jak moc jsem si cenil věrnosti a kontroly.

Žádal mě, abych šel do této místnosti a zakryl si oči bez toho, aby věděl, co přijde? To je ale čurák.

Opřel jsem se o zeď a naštvaně jsem čekal a poslouchal zvuky, kterých jsem si předtím nevšímal: dunivé hudby z jiných pokojů, zvuk otevírajících se a zavírajících dveří, těžké kliknutí.

A pak jsem uslyšel, jak se pohnula klika v mém pokoji, dveře se otevřely s tichým klouznutím o koberec.

Srdce mi začalo bít rychleji.

Brzy jsem ucítil neznámý parfém a cítil jsem se nepohodlně. Kromě vůně jsem nevěděl o cizince nic a nenáviděl jsem, že nevidím, kdo sem za mnou přišel. Dělala něco u zdi: slyšel jsem šustění, tiché kliknutí a pak ticho. Rytmická hudba vyplnila pokoj.

Teplé a jemné ruce mě chytily za zápěstí a umístily mé ruce po mých bocích.

Žádné dotýkání?

To vůbec není problém.

Seděl jsem nehnutě, když po mně klouzala a její dech voněl po skořici a její boky se pohybovaly na mém klínu. Přitiskla mi ruce na hrudník. Takže takto to bude: měl bych mít pásku na očích a ona na mně bude tančit a pak odejdu? Postupně jsem se uvolnil. Žena se na mě pohybovala, zvedala boky na mých stehnech a její ruce se lehce pohybovaly na mém hrudníku. Mohl bych úplně vnímat její tělo, kdyby neexistovala ta absurdní páska, ale byl to mužský způsob užívání si. Když mi byl ukraden zrak, byl to problém.

Ale možná Max věděl, že to bude zkušenost, která nebude tak nesnesitelná. Při té myšlence jsem mu chtěl nakopat zadek.

Tanečnice se na mě pohybovala s hudbou a vlnila se v malých kroužcích.

Odklonila se, chytila

mě za ramena, aby se udržela a přitiskla mi zadek na stehna a její pohlaví se přiblížilo k mému ptákovi a já jsem se snažil co nejopatrněji odtáhnout a zabořit se víc do židle. A pak se znova zvedla a její prsa se dotýkala mého hrudníku. Její prsa byla teplá a měkká a tiskla se mi na krk, a ačkoli to nebylo nepříjemné, samo o sobě, brzy to nepříjemné bude. Můj vnitřní strach, že mezi

námi bude oční kontakt, nebo úsměv, se dobrovolně rozplynul a místo toho jsem si všiml, že tento tanec nebyl ani pro jednoho z nás. Jistě to dělala jen pro peníze a kvůli pásce přes oči jsem nemusel hrát jak jsem nadšený. Přistihl jsem se, že odpočítávám, kolik času uběhlo z písničky.

Nebyla to známá píseň, ale z průběhu tobylo jasné a uvolnil jsem všechno své zbylé napětí, když se písnička předvídavě blížila ke konci. Žena začala zpomalovat, její ruce ale zůstaly na mých ramenou.

Když písnička skončila, v místnosti se ozývalo jen zrychlené dýchání striptérky.

Chystá se odejít? Měl bych něco říct?

V žaludku jsem pociťoval strach a velmi jasně jsem chápal, že toto byla asi chvíle, když měla show opravdu začít. K mému absolutnímu vyděšení, se striptérka naklonila dopředu a přejela mi zuby přes čelist.

Pak…jsem ztuhl a začal být netrpělivý.

“Dobrý den, pane Ryane.” Její dech mě hřál na uchu a já jsem se při tom zvuku vylekal a celý jsem ztuhl. Co to, kurva, je? Sevřel jsem ruce do pěstí u boků. “Opravdu, opravdu vás chci políbit na tu sexy a naštvanou pusu.”

Otevřel jsem pusu, abych promluvil, ale nic jsem neřekl.

Chloe, zatracená, Millsová.

“Právě jsem si vytančila zadek a ty jsi ani neztvrdl?” naklonila se a olízla mi krk, když snížila boky a kroutila jimi přes mého ptáka. “Tady je…” zachichotala se mi do krku. “Teď jsi.”

Moje myšlenky explodovaly různými reakcemi: úlevou a zlostí, šokem a rozpaky. Byla tady Chloe, ve Vegas, a nelyžovala v zatraceném Catskill. Přijela sem, aby mě našla s páskou na očích a čekajícího na striptérku, která by dělala to, co ona: tančila mi na stehnech a třela se mi o ptáka.

Ale pro jednou bych mohl zvládnout s Chloe to, co dělám pokaždé v obchodních vztazích: skrýt svou reakci, než ji převedete do reakce, kterou chcete.

*****

Napočítal jsem do desíti, než jsem se zeptal: “Byl to nějaký test?”

Naklonila se blíž a políbila mě na ušní lalůček. “Ne.”

Nechystal jsem se vysvětlit, proč jsem byl v tomto pokoji; neudělal jsem nic špatného. Pořád jsem měl pocit, jako by se ve mně něco bilo: rostoucí vzrušení, že to pro měudělala a zlost, že to na mě narafičila. “Máte problém, Millsová.”

Přitiskla mi prst na rty a pak ukořistila mé rty v polibku. “Jen jsem ráda, že mám pravdu. Max mi nabídl 50 dolarů. Řekla jsem mu, že nenávidíš tanec na klíně od cizíchženských. Tvůj limit je manželská nevěra.” Polkl jsem a přikývl.

“Využila jsem všechny svoje pohyby a nic. Necítila jsem tam dole ani cuknutí.

Opravdu

doufám, že jsi neměl tušení, že jsem to byla já, nebo jiná - abych byla upřímná - jsem trochu dotčená.”

Zavrtěl jsem hlavou a zamumlal: “Ne. Ta vůně je…mimo. Nenávidíš skořicovou žvýkačku. A nemůžu těvidět, nebo cítit.”

“Teď můžeš,” řekla a zvedla mé ruce ke svým odhaleným stehnům. Přejel jsem jí rukama nahoru a cítil na jejím spodním prádle malé kamínky. Co to má, sakra, na sobě?

Umíral jsem

touhou, až si sundám tu pásku, ale ještě to neudělala a předpokládal jsem, že to je další věc, na kterou budu čekat.

Přejel jsem jí rukama přes stehna a směřoval dolů a najednou jsem nechtěl nic jiného, než jen zasunout v tomto pokoji uprostřed pochybného clubu v Las Vegas. Ulevilo se mi, že je tady Chloe se mnou a není to žádná cizinka, která mi sedí na klíně, jsem jí uchvácený a v těle mi proudí adrenalin. “Klidně měmůžete v tomto pokoji ošukat, slečno Millsová.” Naklonila se dopředu a sála mi čelist. “Hmm…možná. Nechceš si nejdřív užít ten tanec na klíně?”

Přikývl jsem a vydechl, když mi sundala pásku z očí a vystavila své…oblečení.

Měla na sobě

malou podprsenku s tenkými saténovými ramínky, která vypadala, jako by byla vyrobena z drahých kamenů, které drží pohromadě jen látkou. Její kalhotky byly stejně teňoučké a ještě víc fascinující.

Tenká látka byla svázaná po stranách a naznačovala, abych je nezničil. Přejel jsem jí rukama po těle a ona zašeptala: “Líbí se ti moje nové spodní prádlo?”

Díval jsem se na malé ozdoby a šperky na její kůži, které se zeleně třpytí, jako diamanty.

Vypadá jako zatracené umělecké dílo. “Ano,” zamumlám a nakloním se dopředu, abych ji mohl políbit mezi prsa. “Chceš se mě dotýkat?”

Znova jsem přikývl, podíval se jí do tváře a cítil jsem, jak mi potemněl pohled z toho, jak se na mě dívala hladovým a váhavým pohledem.

Usmála se a olízla si rty. “To, že jsem tě sem poslala, nebyl test. Ale,” řekla a pohled jí klesl k mým rtům: “ale přišel jsi do tohoto pokoje a očekával, že ti bude cizížena tančit na klíně. Nasadil sis pásku a mohla sem přijít jakákoli žena a dotýkat se toho, co je moje.”

Naklonila hlavu na stranu

a dívala se na mě.“Myslím, že jsem si možná zasloužila trochu takového zacházení.”

Sakra, jo. “S tím můžu jen souhlasit.”

“A pravidla jsou daná” - kývla k nápisu na zdi, který naznačoval mužům, kteří se budou dotýkat tanečnic, že budou bez okolků vyvedeni a vyloženi u Hoover Dam - “pořád se měnemůžeš jen tak “volně” dotýkat.”

Nevěděl jsem, co znamená “volně” a pořád jsem byl pod ní, tak jsem jednoduše nechal své ruce, aby jí spadly na stehna a čekal na pokyny. Mé tělo se svíjelo, byl jsem připravený na cokoli, co chtěla.

Vstala, šla ke zdi a písnička začala znova.

Byl jsem, sakra,šťastný parchant. Měl jsem tu nejvíc sexy přítelkyni na celém světě. Olízl jsem si rty a díval se na její pevný perfektní zadek, než se otočila a sebejistěkroutila boky, když se vracela ke mně.

Chloe si na mě vylezla a posadila se na mě obkročmo. “Sundej mi kalhotky.” Zatahal jsem za šňůrku na každém boku a pomalu jí je stahoval dolů a hodil je někam stranou.

“Teď. Polož si ruku dlaní nahoru a zvedni tolik prstů, kolik chceš, abych na nich šukala,“zašeptala. Mrkl jsem. “Co?”

Zasmála se a vsála si ret do pusy, než pomalu opakovala. “Polož si ruku dlaní vzhůru na stehna a zvedni tolik prstů, kolik chceš, abych na nich šukala.”

Myslela to vážně? Bez toho, abych se na ni přestal dívat, jsem sklouzl rukou dolů, otočil ji dlaní vzhůru a zvedl prostředníček. “Tady máš.”

Podívala se dolů a zachichotala. “Ten je dobrý, ale alespoň ještě jeden.

Potřebuju, aby se to blížilo tvému ptákovi.”

“Opravdu se mi chystášošukat prsty? Můj pták je už dost připravený a nemůžu předstírat, že je toto ta vhodnější možnost.”

“Šel sis pro tanec na klíně od Vegasské tanečnice,” odporovala a zvedla obočí. “Tvůj pták se před pěti minutami ani moc nezajímal.”

S povzdychnutím jsem zavřel oči a zvedl tři prsty.

“Tak štědrý,“zašeptala, zvedla boky a sklouzla mi na prsty. “Budeš hvězdný manžel, pokud budeš dělat takové věci.”

“Chlo…” zasténal jsem, otevřel oči a sledoval jsem, jak se jí zadek pomalu pohyboval na mých prstech. Byla vlhká a já jsem se na ni díval dolů, když byla nahá, ale stále s podprsenkou a její hladká stehna byla rozkročená nad tmavou látkou mých kalhot.

Objala mě okolo krku a začala se na mě pohybovat, zvedala se a kroužila boky, když klesala a třela se mi klitorisem o ruku. Znova a znova a znova. Vrážel jsem do ní a potřeboval cítit tření.

Cítil jsem ve vzduchu její vůni a slyšel tiché vzdechy. Pokožka se jí mezi prsy leskla. Ani náhodou bych teď nepřiznal, jak miluju, když ji sleduju, jak nachází potěšení při tom, když využívá moje tělo.

“Kurva, provokuješ mě,“zavrčel jsem a vychutnával si její hloubku a vlhkost a jak mě pevněji chytila za ramena. Když byla tak divoká, byl jsem si dost jistý, že kdybych se posunul, mohla by se mi třít o ptáka. “Odejdu odtud pořád tvrdý a budu cítit jako píča.” Kroužila boky a zašeptala: “To je mi jedno.”

A při zvuku mého hlasu jsem si všiml, jak se její bradavky tlačí do malé podprsenky. Věděla, jak jsem byl tvrdý a velice se starala.

Chloe zalapala po dechu, když jsem kroužil prsty a přejížděl jí druhou rukou po zadečku a naváděl její boky. Přitiskl jsem jí palec na klitoris a cítil, jak se svlékám, jen kdyžji vidím. Její tělo se okolo mých prstů vlnilo a v očekávání se svíralo. Dokonce v cizím pokoji, kde může, bůh ví kdo, projít okolo, jsem ji mohl udělat během několika minut. Byla, sakra, tak rozporuplná: velkorysá aškádlivá, vážná a stydlivá. “Kurva, zničíš mě, Chlo.”

“Můžeš říct, že jsem blízko?” pořád jsme se dívali do očí a já jsem vklouzl rukou nahoru a hladil ji na žebrech. “Jo,” zašeptal jsem.

“Pořád jsi tak divoký? Jak rychle mi to můžeš udělat?”

Přikývl jsem a vklouzl rukou výš k ramenu a krku. Chytil jsem ji prsty za krční žílu, abych cítil, jak jí rychle bude bít srdce, až se udělá. “Miluju, když vím, že s nikým nebudeš tak vlhká.”

Její hnědé oči potemněly a ztěžkly touhou. “Potřebuju, abys mě chtěl každou sekundu,“zašeptala bez dechu. “Jsi jediný, který mě bude takhle vlastnit.” Slovo - vlastnit -zažehlo v mém hrudníku divokost, kterou jsem už nemohl držet zpátky. Její boky byly tak blízko k mým a chuť skořice na jejích prsou a cizí parfém…když zašla tak daleko, aby si se mnou hrála a zažehla ve mně oheň a já jsem sebou trhl dopředu, když jsem se rozpadal na kousky; můj polibek byl ostrý a drsný a hladověl jsem po tom ji cítit a ochutnat. Odtáhla se dozadu dost na to, aby mohla zalapat po dechu: “Chceš mě slyšet?” “Chci, aby tě slyšel celý klub.”

Zabořila mi ruce do vlasů na krku, její boky se pohybovaly pomaleji a klouzala na mých prstech hlouběji, když mi divoce jezdila na ruce.

“Ach Bože…” vsála si spodní ret do pusy, prohnula se a já jsem jí zaklonil hlavu, sál, kousal a vlastnil ji v jediném úderu srdce.

Cítil jsem její pulz na rtech a každý její nádech a zalapání po dechu a jak mě stahuje, když se udělá. S chraplavým výkřikem řekla moje jméno a z jejího hlasu se mi rozvibroval jazyk, když jsem ho přitiskl k jejímu krku.

Chloe se zastavila, spokojeně se opřela do mě a zvedla obě ruce k mému krku.

Přitiskla mi

palce na můj pulz na krku a naklonila se dopředu a vsála mi spodní ret do pusy, než mě rychle a divoce kousla. Překvapivě jsem zavrčel a nebyl jsem si jistý, co to o mně vypovídá, že bych se v sekundě, kdy pomyslím na kousnutí, mohl udělat do kalhot. “To…” vydechla a odsunula se: “bylo neuvěřitelné.”

Opatrně se mi zvedla z ruky, zrůžověla a postavila se na třesoucí nohy. Naklonil jsem se dopředu, abych ji políbil na vlhkou pokožku mezi prsy a ona mi přejela rukou přes ptáka. “Jsi, sakra, nádherná, když se uděláš, Chlo. Jak tvrdého jsi měudělala.” Stiskne mě a pomalu hladí.

Zavřu oči a prosím:“Chci tě na kolenou, teď. Vezmi si mě do pusy.”

Ale k mému hroznému překvapení sundala ruku a šla si vzít kalhotky, které jsem hodil do rohu.

“Co to děláš?” zasípal jsem.

Zavázala si šňůrky na každém boku, vzala si župan z háčku na zdi, přetáhla si ho přes ramena a trochu se na mě usmála. “Jsi v pohodě?”

Vracel jsem jí její klidný pohled. “To myslíš vážně?”

Vrátila se ke mně, zvedla mou levou ruku k puse a přejela mi jazykem po prsteníčku zuby, vzala ho hlouběji a objala ho svým měkkým jazykem. A pak ho pustila s mrknutím a zašeptala: “Myslím to vážně.”

Ruce se mi třásly napětím, pták pulzoval z toho, jak si mě příliš krátce vzala do pusy a trochu sála. “Pak ne, nejsem v pohodě, Chloe. Ani trochu.”

“Já jsem,” řekla a sladce se usmívala. “Cítím se skvěle. Doufám, že si užiješ zbytek rozlučkové párty.”

Opřel jsem se o zeď a sledoval ji, jak si zavázala župan okolo pasu. Kůži jsem měl horkou a ulepenou po celou dobu, když jsem ji sledoval, jak se oblékala a sledovala mě a vychutnávala si mou frustraci, protože jsem ji tak chtěl.

Snažil jsem se to skrýt a předstírat, že jsem v pořádku. Řev by ji jen víc uspokojil. Nezaujatost vždy fungovala lépe, když byla z Chloe dobíravá mrcha. Když se mé obočí

vyhladilo, trochu se

zasmála a nebyla ani trochu překvapená.

“Co budeš dělat pak?“zeptal jsem se. Z nějakého důvodu mě ani nenapadlo, co bude dělat, ažodejde. Letí rovnou domů?

S pokrčením ramen zamumlala. “Nevím. Půjdu na večeři. Možná na show.” “Počkat. Jsi tady s někým?”

Podívala se na mě,stiskla rty a pokrčila rameny. “Kurva, Chloe? Řeknešmi alespoň, kde zůstáváš?”

Prohlédla si mě nahoru a dolů a déle se dívala na moje kalhoty, než na zbytek mého těla, než se usmála. “V hotelu.” Narovnala se a zvedla obočí, než zavrněla: “Ach ašťastného Valentýna, pane Ryane.”

A s tím vyšla z pokoje do chodby.

Kapitola 2 - Max Stella

Bennett Ryan vypadal, jako by měl vyklopit oběd a utahoval si přes celý stůl. “To se chystám vynechat. Tanec na klíně není pro mě.”

Jeho bratr Henry se zděšeně naklonil dopředu. “Jak to, že není pro tebe, když ti sexy ženská tančí na klíně? Jsi nabuzený?”

Bennett zamumlal nějakou výmluvu. Nemohl jsem ho vinit, protože, kurva, nenechal bych nějakého cizího ptáčka, aby mi lezl na ptáka. Ale neměl ponětí, co na něj čeká vzadu. Musím ho dostat z té židle do soukromého pokoje, abychom mohli tuhle noc odštartovat. “Kecy,” řekl jsem mu a mávl na místo, kde stál Johnny, který čekal u soukromé chodby. “Toto je tvoje rozlučková párty a tanec na klíně je nutností.”

Johnny zvedl bradu, dokončil rozhovor s ochrankou a pak přešel místnost a dal si zatraceně na čas. Každá sekunda pokoušela mou trpělivost. Čím déle tady Johnny šel, tím déle bude Benovi trvat jít do pokoje a tím déle na mě bude moje holka čekat.

Když se konečně postavil přede mě, Johnny se na mě chápavě usmál. “Čau,

Maxi. Jak ti můžu pomoci?”

“Myslím, že jsme připraveni oslavovat.”

Johnny přikývl a vklouzl rukou do kapsy. “Chloe je v Neptune. Nalevo od pódia, dole v Modré chodbě.”

Přikývl jsem a čekal. Nakonec mi víc informací neřekl a pobídl jsem ho. “A Sara?”

“Je v Zeleném pokoji v Černé chodbě. Napravo od pódia,” řekl Johnny.

Naklonil se ke mně a

dodal: “Je v pozici, o jakou žádala.”

Trochu jsem se zastavil a vklouzl rukou do kapsy, abych skryl pěst, kterou jsem instinktivně zaťal. “Požádala tě, abys ji upravil do té pozice?” Co tím, sakra, myslel? “Jen malou stužku, malou stužku.” Johnny mě sledoval a trochu se křenil a bavil se mou reakcí.

Rozhlédl jsem se po tmavém pokoji po dalších klientech, kteří sedí na černých kožených pohovkách, nebo se opírají o elegantní uhlově černý žulový bar. Když jsem zatínal zuby, skoro jsem cítil svůj pulz a neobvykle jsem se mračil.

Byl jsem ve střetu zájmů: zvědavý na vzrůstající důvěru, ale potřeboval jsem vědět, co viděl a kde se jí dotýkal. Pro Sáru bylo zřídkavé, aby byla svázaná v Rudém Měsíci, a pokaždé jsem to dělal já. “Nechala tě, aby ses jí dotýkal?”

Johnny se na mě podíval a více se usmíval, když se houpal na podpatcích. “Jo.” Necukl nad mou zlostnou reakcí. Nechal mě, abych si na něj vylil žárlivost, ale víc, než čehokoli, jsem byl vděčný. Asi za posledních devět měsíců pro mě Johnny udělal tak moc, a i přes oblak mé zuřivosti jsem věděl, že pro něj ta laskavost vůči mně nebyla snadno proveditelná, když si Chloe a Sára vzaly každá drahé pokoje v jeho natřískaném klubu. Podíval jsem se na něj a usmál se. “Dobře. Díky, kámo.”

Johnny mě poplácal po rameni, kývl na někoho za mnou a zamumlal: “Bav se, Maxi. Máš

hodinu, než bude další show v Zeleném pokoji.” S tím se otočil a vrátil se do Černé chodby, kde mám taky najít Sáru, v určité pozici s mašlí.

Cítil jsem, jak se mi zběsile narůstá hrudník. Stahuje se mi; jako pocit, když má začít rugbyový zápas…ale hluboko uvnitř a všude. To se šířilo z mého hrudníku do každé končetiny, až do vášně pulzující v každém prstu. Potřeboval jsem se k ní dostat a dát jí to, o co prosila, pro co si přišla do Vegas.

Když jsem Sáře řekl, že jediný víkend, kdy můžeme Bennetta dostat do Vegas je Valentýnský víkend, nejdříve se smála a připomněla mi, že nenávidí Valentýn. Její bývalý to vždycky posral, řekla by a já jsem byl tajně rád, že nic z toho ani tak nechtěla. Téměř každou noc jsme oslavovali náš vztah v mé posteli a každou středu večer v Rudém Měsíci. Valentýn byl jen reklamou v porovnání se všemi svátky v kalendáři.

Ale Sářina druhá a přetrvávající reakce byla o krok blíž, přejela mi rukama vzhůru po hrudníku a zeptala se, jestli by taky mohla přijet. “Slibuju, že zbytek párty nezničím,” zašeptala, vytřeštila oči a záhadně se na mě dívala s chtíčem a nejistotou v očích. “Rozlučkový víkend může pokračovat tak, jak byl naplánovaný; jen si chci jednou zahrát na Black Heart.” Než jsem jí mohl jednoduše odpovědět, sklonil jsem se, abych ji políbil a ten polibek se změnil na její ruce v mých vlasech a mou pusu na jejích prsou. A to se změnilo na tvrdý a rychlý sex na mém kuchyňském pultu. Poté, co jsem se na ni zhroutil a supěl jsem na její vlhkou pokožku na krku, jsem řekl: “Kurva ano, přijeď do Vegas.”

Uklidnil jsem se, posadil se a cítil jsem na sobě Bennetův pohled, když jsem zvedl své pití.

“O čem to celé bylo?” zeptal se a díval se na Johnnyho, který zmizel za černým závěsem.

“To,” odpověděl jsem: “bylo o pokoji, který je pro tebe připravený.”

“Pro mě?” Bennett si přitiskl ruku na hrudník a ponechal ji tam. “Znova, Maxi, to si nechám ujít.” Zasténal jsem a skepticky jsem se na něj podíval. “Naser si.” “Myslíš to vážně.”

Chvíli jsme se dohadovali, než jsem viděl, že to vzdal. Jeho výraz byl rozhodný a zaváhal, zvedl svou sklenici a dopil ji.

“Seru na to.” Položil sklenici dolů, vstal ze židle a rozhodně pokračoval k chodbě.

Snažil jsem se ze všech sil, abych stejně nevyrazil ze svého sedadla. Pořád jsem slyšel jen Sářino jméno. Miloval jsem ji tak divoce, že je to až zázrak, že to taky není i můj víkend. Kolikrát jsem ji skoro požádal o ruku, až to bylo absurdní. Nějak jsem věděl, že mi to viděla na obličeji: ve chvíli, kdy jsem ji žádal, aby se mnou na víkend odjela, vzala si mě a

přestěhovala se ke mně…a

pak jsem si to rozmyslel. Pokaždé se zeptala, co jsem chtěl říct a místo toho jsem jí řekl, že vypadá krásně, než abych řekl: “Nebudu se cítit spořádaně, dokud nebudeme manželé.”

Často jsem si musel připomínat, že je to jen šest měsíců - skoro devět včetně naší intimní dohody - a Sára je plachá ohledně všech věcí, které se točí kolem manželství. Pořád má svůj byt, ale upřímně nevím, proč se tím trápí. První měsíc nebo dva poté, co jsme se smířili, rozdělovali jsme náš čas mezi dvě místa, ale můj dům byl větší, lépe vybavený a moje ložnice měla lepší osvětlení pro fotografování, které jsem s ní miloval. Brzy byla v mé posteli každou noc v týdnu.

Byla by moje navždy, ale - kurva - musel jsem si připomínat, že na to nesmíme spěchat.

Poté, co se to zdálo vhodné když Bennett odešel, položil jsem sklenici na stůl a podíval se na Willa a Henryho.

“Gentlemani,” začal jsem: “jdu si pro ptačí taneček na klíně.”

Oba se na mě sotva podívali, když sledovali tanečnice na pódiu a byl jsem si docela jistý, že bych mohl odejít a ani by je nenapadlo podívat se do chodby, kam jsem mířil. Chodba nalevo od pódia vedla do soukromých pokojů, které byly pojmenovány po planetách.

Tyto pokoje byly hlavně pro tanečnice na klíně, jako pro Bennetta, který si teď jeden právě užíval.

V mém případě jsem se o tyto pokoje zajímal jen dnes, protože Bennett dostává taneček od Chloe.

Ale pokoje napravo od pódia, kde jsou štítky s barvami, jsou jiné. Nikdo sem nemohl vstoupit, kromě zaměstnanců klubu a vybraní zákazníci. Byli tady hlavně sponzoři, kteří si zaplatili výsadu sledovat sexuální akty. Stejně jako v Rudém Měsíci v New Yorku, byli v Černém Srdci v Las Vegas hlavně bohatí a vášnivý voyeři.

Jak jsem očekával, žádný z mých kamarádů se na mě nepodíval, když jsem vstal, obešel kožená křesla a nejdříve vklouzl do zadní části místnosti, než jsem šel k boční stěně. I když se nedívali, nemusel jsem provokovat jejich pozornost tím, že půjdu vzdušnou čarou k

soukromé chodbě.

Šel jsem dál chodbou, kde stál muž skoro stejně vysoký jako já, který měl na sobě černý oblek a propíchnuté ucho. S kývnutím sundal lano a nechal mě projít přes tlustý koberec.

Měl jsem volný přístup. Nikdo z mých spolupracovníků by se sem nedostal a nezáleželo na tom, jak uměli bratři Ryanovi mluvit. Slíbil jsem Johnnymu, že nenarazí na mě a Sáru.

Byl jsem s ní v Rudém Měsíci mnohokrát a nemusel jsem se dívat dovnitř dalších pokojů a sledovat, co se tam děje.

V Rudém Pokoji byla jedna žena bičována mužem, když druhý muž lil další ženě vosk na prsa.

V Bílém Pokoji mizela mužova ruka uvnitř ženy, která ležela rozprostřená na stole.

V Růžovém Pokoji jsem zběžně zahlédl tři ženy, které se milovaly s jedním mužem.

Koberec byl silný a tišil mé kroky. Nebylo to tady jako v Rudém Měsíci, z okna jste se dívali do protějšího, každý pokoj byl menší, aby jich tady bylo více. Měl jsem pocit, že tady uvidím něco jiného na tom samém pódiu: standardní voyery. Za posledních několik měsíců jsem se naučil, že účinkující - když se nechávají unášet fetišem a odvahou - sotva znázorňují něco mimo názorné a bezcitné šukání. Což bylo fajn; podle Johnnyho chtěla většina účastníků jen vidět extrémní sexuální praktiky, které nevidí v televizi, nebo ve své vlastní ložnici.

Ale v Rudém Měsíci bylo několik účinkujících, kteří chodili hlavně ve středy, aby viděli mě a Sáru. Naše noci se staly skoro úkolem, jako práce, kamarádi, nebo rodina; Rudý Měsíc nám ukázal něco, co jsme potřebovali. Za poslední měsíce jsme sdíleli náš fetiš, hodiny o něm poté mluvili v její posteli, nebo mojí.

Náš pokoj ještě nikdo nesledoval, když jsem vstoupil, tak jsem nepozorovaně vešel. Jak jsem tušil, dveře do Zeleného Pokoje byly odemčené. Nebyli tady žádní zákazníci, než já, kteří by se odvážili zabloudit ke klice Johnnyho clubu.

Byl to malý pokoj, jako ostatní, prázdný kromě dvou rekvizit: jednobarevné kovové židle a

stolu. Žádný nábytek znamenal, že všechna moje pozornost - a pozornost každého, kdo se bude dívat z chodby - bude směřovat k nahé ženě ohnuté na stole.

Měla zavázané oči. Křivka jejího perfektního zadku se zvedla ze židle.

Narovnala se a

uvolnila. Když se za mnou dveře zavřely, vsála si spodní ret do pusy a mohl jsem vidět, že se zachvěla.

“To jsem já, Poupátko.”

Nemusel jsem ji to říkat. Viděl jsem to z jejího postoje, protože poznala, kdo přišel, ale i tak jsem ji chtěl ujistit. Vypadala úplně uvolněně, otočila hlavu na stranu, opřela si tvář o stůl a já jsem si ji prohlédl.

Kotníky měla přivázané ke stolu stuhou, kterou Johnny vzpomínal, dost roztažené na to, abych si s ní dělal cokoli, co jsem chtěl. Skláněla se v pase a ruce měla svázané za zády. Její pokožka byla hladká a bezchybná, ústa vlhká a trochu otevřená. Znova jsem si prohlédl její tělo, a jako kdyby vycítila, kam jsem se díval, zvedla trochu zadek.

Přišel jsem k ní a položil jí ruku mezi lopatky. Trochu nadskočila a zasténala potěšením, když jsem jí rukou sklouzával dolů po páteři. “Vypadáš, sakra, krásně, drahoušku.”

“Tvoje ruka je studená,” zašeptala. “Je to tak dobrý pocit.”

Její pokožka byla naopak horká. Představoval jsem si, že se červenala z nadšení a očekávání neznámého, když jsem se mohl ukázat a nevědět, kdo by ji viděl dřív, než já.

Sklouzl jsem prstem

dolů přes její zadek a níž a zabořil jej do její vlhkosti. Okamžitě byla vlhká.

Pták mi okamžitě

ztvrdl, když jsem ji takto viděl a cítil její vlhkost na prstech. Když jsem do ní vnikl dvěma prsty, trhla sebou na stole a všiml jsem si, že ji Johnny nepřivázal moc pevně.

Sára poznala Johnnyho brzy poté, co jsme se k sobě vrátili minulý srpen. Ačkoli se krátce poznali po našem prvním představení v jeho klubu, Sára se s ním chtěla sblížit navzdory všemu; řekla, že se bude cítit pohodlněji ohledně toho, co děláme, když bude znát muže, který je za tím vším. Přidali jsme se k němu při kávě v malé kavárně v Brooklynu. Johnny - tak jako zbytek nás -

se beznadějně zamiloval do Sáry, když se k němu naklonila a políbila ho na tvář a otevřeně mu děkovala za vše, co pro nás udělal.

Prostě si sedli. Rozuměl jí od chvíle, kdy ji uviděl, tak jako si myslím, že to bylo jen u mě.

Šílel po ní, ochraňoval ji a - jako dnes večer - byl jediný muž, kromě mě, který se jí kdy mohl dotknout a tak ji jen on připravoval na tuto speciální příležitost. Důvěra, kterou mu dávala, byla důkazem stejné víry ve mně.

Prohlížel jsem si její křivky, tvrdost rudé stuhy okolo jejího pasu a kotníků a linie jejích zad.

Hrudník se mi stáhl hlubokou bolestí, když jsem se snažil promluvit, vyznělo to přidušeně. “Jak dlouho jsi tady?”

Trochu pokrčila rameny. “Johnny odešel asi před deseti minutami. Řekl, že tady brzy budeš.”

Přikývl jsem a sklonil se, abych ji políbil na rameno. “A jsem tady.” “Jsi.”

“Bylo těžké tady čekat?”

Olízla si ret, než odpověděla. “Ne.”

“Vedle je několik lidí,” řekl jsem jí a líbal ji dolů na zádech. “Představuji si, že prošli kolem tohoto pokoje a viděli tě tady samotnou, když jsi čekala.” Zachvěla se a pevně vydechla.

“Vsadím se, že jsi to věděla. Vsadím se, že to tvoje zatracené tělo miluje.” Přikývla.

“Víš, jak moc tě miluju?”

Znova přikývla a zrudnutí se jí šířilo z krku na záda. Sára toužila po tom, že nás někdo sleduje, když se milujeme. Moc často pro mě nebyla přivázaná; někdy na mě zaútočila, vylezla na mě a klouzala po mně, nebo mě vzala do pusy. V těch chvílích mi ráda sledovala obličej. Sledovala každou mou fascinovanou reakci, jako by nevěřila, že jsem do ní tak zamilovaný.

Ale někdy - jen pár nocí v Johnnyho klubu - chtěla být přivázaná a představovala si, jak vypadám, když ji spatřím, cítím ji a šukám.

Rozvázal jsem jí ruce a měl jsem pocit, jako bych dostal dárek. Sára si protáhla ruce a pak je

zvedla a chytila se prsty stolu.

“Věděla jsi, že jsem to chtěl navrhnout?”

Usmála se mým směrem přes rameno a ještě mě neviděla. “Měla jsem tušení.” A pak jsme oba uslyšeli: náraz na chodbě, někdo spadl a musel to být celý tác s pitím. Nikdy jsme si nebyli jistí, jestli nás někdo sleduje. V Rudém Měsíci byly pokoje zvukotěsné; tady byly stěny tenké, ale ne izolované.

Sára se přede mnou zachvěla a vyklenula záda.

“Asi plánovali, abychom tady zůstali dost dlouho a přinesli pití.” Podíval jsem se na svůj oblek, sundal si ho a přehodil přes židli, než jsem se sklonil a vklouzl rukama mezi stůl a její tělo a chytil do dlaní její prsa. “Krásná holka.” Políbil jsem ji na rameno, krk a líbal dolů po zádech a rukama klouzal z prsů dolů po břiše. Olizoval jsem ji a kousal; nemohl jsem se nabažit její božské kůže.

“Sakra, úžasná,” zašeptal jsem a přitáhl si kovovou židli dost blízko, abych se posadil a přitiskl jí zuby na křivku zadku. “Myslím, že máme čas na malé ochutnání.”

Když jsem ji držel na

boky, rozevřel jsem ji a sklonil se, abych ji políbil na klitoris a ochutnal, jak je teplá a sladká.

“Maxi.” Řekla napjatě a pevně mě chytila.

“Hmm?” ochutnal jsem ji znova a zavřel oči. “Jsi tady tak perfektní.” Políbil jsem ji přesně tam, kde mě vezme dovnitř. “Přesně, sakra, tady.” “Prosím. Teď.” Její stehna se mi třásla v rukou.

“Nechceš se mi udělat v puse?” zeptal jsem se, vstával a rozepínal si pásek. “Vím, že nemáme moc času. Chci tě cítit uvnitř, než budeš muset odejít.” Sundal jsem si boxerky přes stehna, dráždil ji a klouzal ptákem nahoru a dolů přes klitoris.

“Než začneme, potřebuju, abys na něco myslela.”

Zasténala a tlačila se ke mně. “Potřebuješ vědět, kam to vložit?”

Sklonil jsem se, políbil ji na krk a zasmál se. “Ne, ty, zatracená, sprosťando.

Bude to příliš rychlé.”

Olízla si rty a čekala.

Sotva jsem se dostal do ní a zeptal jsem se: “Měl bych si tě vzít bez kondomu? Mám v kapse kondom.”

Dech se jí zadrhl. “Bez.”

*****

Sevřel se mi hrudník, když jsem se na ni díval a potřeboval jsem chvíli, abych tento moment zpracoval. Byla přivázaná ke stolu, nahá a připravená pro mě. Má hedvábná kravata ji laskala na zádech, když jsem se sklonil nad ni a tmavě modrá perfektněkontrastovala s její bledou pokožkou.

Sakra, byla sexy. Doma jsme nikdy nepoužívali kondom, ale tady v klubu a s tím, jak má naplánovanou celou noc to bylo trochu jiné.

Pomalu jsem vnikl do ní a vnímal, jak mě přijímala centimetr po centimetru.

Vykřikla a zvedla

boky, aby si mě hluboce vzala. V této pozici, kdy každý jinak měříme, jsem mohl obejmout celé její tělo a šeptat jí do ucha. “Jsi si jistá?” “Jsem si jistá.”

“Protože se právětlačím do tebe bez žádné ochrany, poupátko. Pokud se do tebe udělám, ti rozlévači pití budou vědět, že mi patříš.”

Zasténala a pevně se chytila prsty okraje stolu. “A?”

“A poté, co odejdeš,bude ještě pořád něco ze mě v tobě; chceš to takhle?” “Víš, že to tak je,“zašeptala a zhoupla se ke mně boky. “Tak se mi to líbí. Když jsi tam, sedíš s kluky, nebo později v restauraci a budeš myslet na to, jak těpořád cítím.” “Kurva, přesně tak.“Sjel jsem jí rukou přes boky, přitiskl prsty mezi nohy a dál ji laskal.

Začal jsem zpomalovat, dráždit a sledoval, jak mizím a vynořuju se s její vlhkostí. Ale na mou malou soukromou bublinu tlačila realita, věděl jsem, že nemám hodiny, abych si to vychutnával.

Bude to jen rychlé potěšení; najdu si čas, abych si s ní vypil drink o něco později.

Zalapala po dechu, kdyžjsem se odtáhl a hrubě přirazil a dál tvrdě a rychle pokračoval, až stůl skřípal na podlaze a panty kvíleli. Sára do mě rytmicky narážela tak tvrdě a rychle, jako já.

S tichým zasténáním zašeptala: “Maxi, už budu.”

Kroužil jsem jí prsty přes klitoris, přitlačil a začal se rychleji pohybovat. Znal jsem její tělo, tak jako vlastní. Věděl jsem, jak rychle to potřebovala a jak tvrdě. Věděl jsem, jak moc milovala,

když jsem říkal její jméno.

“Poupátko,” zasténal jsem. “Umírám touhou cítit, jak mi svíráš ptáka.” Zaklonila krk, přitiskla mi hlavu na rameno a tiše zasténala. “Víc. Víc.” “Kurva, miluju tě,Sáro.”

A to bylo ono; pevně se chytila okraje stolu, až jí klouby zbělaly a její orgasmus mě sevřel, když sexy a tiše sténala.

“Co cítíš?” přitiskl jsem jí rty pod ucho. “Sílu? Kontrolu? Jsi tady přivázaná ke stolu a já jsem v tobě, kurva, ztracený. Jsem tak, kurva, ztracený, že můžu sotva popadnout dech.”

Těžce vydechla a zdálo se, že se položí na stůl. “Lásku.”

Uvolnění se mi šířilo dolů po zádech, klesalo do břicha a zrychlil jsem. “Lásku?” opakoval jsem. “Jsi přivázaná ke kovovému stolu, máš orgasmus před, bůh ví kým a cítíš lásku…musíšbýt stejně ztracená.”

Otočila hlavu a ukořistila si moje rty. Sára mi dala své rty, jazyk, chraplavé zvuky a byl jsem hotový, zasténal jsem a ztratil se v rytmu, když mi boky narážely na její zadek a byl jsem vzrušenější, než se konečně celé moje tělo napjalo a dosáhl jsem úlevy. Zůstal jsem tak, pocítil závrať a užíval si pocit, když mě takto líbala, pomalu a malátně po svém orgasmu. Pokoj zmizel, znělo to jako klišé, ale i čas se zastavil. Vše bylo v tuto noc o jejím těle, rtech a očích, které se na mě dívaly, kdyžjsme se líbali.

Pomalu jsem se z ní vytáhl a přinutil její rty zpomalit jejich hladový útok, abych si mohl užít její ústa. Přejel jsem jí dvěma prsty mezi nohami a vychutnával si, jak pode mnou cukla. Zasunul jsem do ní dva prsty a pořád jsem cítil teplo z mého uvolnění. “Zatracená zlobivá holka,” zašeptal jsem a zasunul jsem je hlouběji do ní. Škubl jsem prsty zpět a usmál se, jak se její tělo zdráhalo mě pustit.

Ale musela se postavit a protáhnout; a já jsem musel pokračovat v naší noci. Vstal jsem, upravil si kalhoty a pak si klekl, abych jí rozvázal nohy. Narovnala se a prohnula v zádech, než se otočila, posadila se na stůl a přitáhla si mě mezi nohy. “Co budete dělat dál?“zeptala se a uhladila mi košili.

“Asi půjdeme na večeři.” Ustoupil jsem dost daleko, abych našel její oblečení v rohu místnosti. Nemohl jsem nechat, aby se na ni ostatní dívali. “A ty?”

“Půjdu na večeři,”řekla a pokrčila rameny. “Pak nevím.” Vzhlédla a dobíravě se na mě usmála.“Možná půjdeme do dalšího klubu.”

“A co?” zeptal jsem se a zasmál. “Sledovat nějaké chlápky v banánových houpacích sítích, jak ti houpají jejich nářadíčkem do obličeje? Ne, poupátko.”

Vytřeštila na mě oči a vyzvala mě. “No, ty se dnes večer bavíš, tak se budu bavit i já.”

S úsměvem jsem se naklonil, abych ji políbil a prohloubil polibek, když mě hladila po tváři a zapletla mi prsty do vlasů a chytila mě okolo krku. “Mám pocit, že bych mohlašukat hodiny,”

zašeptala mi do pusy a skoro jsem se z toho zbláznil; Sára málokdy mluvila sprostě, a když už ano, obvykle jsem při tom ztvrdl. “Cítím se prázdněz toho, jak moc tě dnes večer chci.”

Zasténal jsem a zabořil jí tvář do krku.

“Já vím, já vím,“zamumlala, a když mi přitiskla ruku na hrudník, ustoupil jsem dozadu, aby se mohla postavit. “Jsem si jistá, že Chloe už skončila. Měli bychom jít.”

Vyšli jsme stejnými dveřmi, kterými jsme přišli, což byla bohužel jediná cesta, jak se odtud dostat. Měl jsem radši oddělený východ, jako v Rudém Měsíci. Kvůli tomu jste věděli, že jsou tam lidé; takto jste je zahlédnout nemohli.

Ale naštěstí, kdokoli byl venku, zmizel dřív, než jsme se objevili a s největší pravděpodobností mě viděl, jak halím Sáru do županu. Když jsme procházeli chodbou, zařadili jsme se mezi další zákazníky a já jsem si nemohl pomoci a zajímalo mě, viděli nás?

Kapitola 3 - Bennett Ryan

Nemohl jsem se rozhodnout, jestli se cítím sakra úžasně - před třemi minutami jsem v zadní místnosti udělal svou snoubenku v luxusním sex klubu - nebo mám být frustrovaný. Zatracená Chloe. Bylo to od ní trochu jako trest, že jsme strávili Valentýna ve Vegas. Ale, sakra, jestli jsem znal svou snoubenku, věděl jsem to - nezáleželo na našich rolích v marketingovém světě - udělala z celé vyhlídky na romantickou dovolenou úplně směšnou věc. Zcela jasně skočila na možnost trochu si zahrát malou hru a nechat mě v jejím nejoblíbenějším stavu: upracovaného a nasraného.

A zatracený Max. Věděl, že mě bude Chloe takhla dráždit? A, pokud ano…no, bylo to trochu osobní a divné. Raději bych mu nakopal prdel, nebo mu dal něco uspávacího do jeho tmavého pití a natrvalo mu vytetoval na obličej: “Jsem čurák”.

Ale moje odplata musí počkat. Když jsem se vrátil, Max byl pryč a Henry a Will měli sklený pohled, jako dva muži, kteří pařili s hromadou ženských okolo.

“Jak to tady jde?” zeptal jsem se a posadil se zpátky na židli a zvedl něco, co vypadalo spíš jako skoro vypité pití. Kromě mně. Pití bylo nově připravené a jídlo doplněné.

Zachytil jsem Giin

pohled přes místnost a zvedl k ní sklenici. Pro všechny záhadné rohy a pochybné sexuální aktivity za dveřmi, zaměstnanci jasně plnili svou práci. Kývla na mě, usmála se a pak zmizela za barem.

Nemohl jsem si pomoci, ale všiml si toho, že se svlékla a obsluhovala své stoly úplně nahá.

Doufal jsem pro její dobro, že to byla dobrá zkušenost. Znělo to jako jedna z mých neustále se opakujících nočních můr.

“Jaká byla tanečnice?” zeptal se Henry a neobtěžoval se cuknout pohledem od pódia. Asi bych mu mohl zapálit židli a ani by si toho nevšiml, dokud by mi plameny nezastínily výhled.

Sledoval jsem ho a snažil se rozpoznat, jestli byl zapojený do překvapení, které Chloe připravila, ale nekřenil se na mě, nebo se nezajímal o mou odpověď. Will taky, jen se na mě zvědavě podíval.

“Bylo to fajn,” řekl jsem. “Rychlé,” poznamenal Will.

Zakřenil jsem se. Kurva, jo, bylo. Skoro jsem si přál, aby jeden z nich věděl o Chloe a jejím malém kousku, takže bych si s nimi mohl alespoň plácnout.

“Jsou tady, kurva, úžasné ženy,” zamumlal Henry. “Mohl bych je sledovat po zbytek noci.”

Will se protáhl a podíval se na hodinky. “Jsem hladový. Nemáme rezervaci na večeři? Je skoro deset.”

“Kde je Brit?” zeptal jsem se a dál zkoumal obrovský pokoj. Je nemožné ho tady najít bez toho, abych zkontroloval každý roh a bar.

“Nevím,” řekl Will, pokrčil rameny a dopil svou skotskou. “Zmizel chvíli po tobě.”

Podvědomě mě to polechtalo na okraji myšlenek: Sára je tady taky. Chloe neodpověděla, když jsem se jí zeptal, jestli sem přijela sama, ale nemohl jsem si představit, že by přijela samotná.

Pokud se neplánovala vrátit do hotelového pokoje do bublinkové koupele, určitě měla jiné plány.

Kdybych dostal pokoj a byl v něm sám s Chloe, nepochybuju, že by si Max taky ukradl chvíli času se svou přítelkyní.

Po dalším pití a písničkách se Max vrátil ke stolu a vynořil se odněkud za námi.

Neviděl jsem ho přicházet.

“Kluci!” křičel a poplácal mě po zádech. “Jak si užíváme odhalené kozy?” Všichni jsme zamumlali něco jako “skvěle” a se smíchem, který dokazoval, jak byl uvolněný, se Max zabořil do křesla vedle mě.

“Jaký byl tanec, Bene?” zeptal se a oči mu zářily. “Ne tak špatný, že?” Pokrčil jsem rameny a všiml si jeho věčného úsměvu. Vypadal tak uvolněně, jako já napruženě. “Právě sis zašukal, že, ty zasraný debile?” Vytřeštil oči a naklonil se blíž. “Ty ne?”

“Kurva, že ne,” zašeptal jsem, zavrtěl hlavou a Max vybuchl smíchy. “Postarala se o sebe a pak odešla.”

Tiše zahvízdal a pak si povzdychl. “Asi ji musíš zastihnout doma a oplatit jí to.” Myslel to vážně? Očekával, že ji nechám být po zbytek noci - možná i po zbytek dlouhého víkendu - po něčem takovém? “Kam jdou?” zeptal jsem se.

Max pokrčil rameny a vzal si placky a kaviár z mého talíře. “Vlastně nevím.

Myslím, že ráno odjíždí.”

“Kde zůstávají?”

“Nevím. Zařizovala to Sára.” Zdálo se, že se o to nestará tak moc, jako já…ale určitě ano.

Právě ji někde v zadním pokoji šukal, když já jsem jen sledoval Chloe, jak masturbuje s mou rukou.

Podíval jsem se k vzdálené zdi, kde se objevily Sára a Chloe, když vyšly z chodby, smály se a držely se za ruce. Max si všiml mého pohledu a hluboce vydechl. “Sakra, jsou roztomilé.”

“Zajímalo by mě, kam jdou,” zamumlal jsem.

Max se na mě podíval a vrtěl hlavou, jako by mi četl myšlenky. “Máme naplánovanou celou noc, kámo.”

“Tím jsem si jistý.” “A ony taky.”

“Tím jsem si taky jistý.”

Odmlčel se a sledoval, když si Sára všimla jeho pohledu a neucukla. Něco mezi nimi proběhlo, něco silného a naléhavého. Za ní Chloe vzhlédla od kabelky, ve které něco hledala a uviděla mě. Otevřela pusu a ruka jí vyletěla k hrudníku. V očích jsem jí viděl obavy. Možná vinu.

“Jsi v pořádku?” naznačila.

Pokud se cítila vinna za to, co udělala, tak jsem byl rád. Ušklíbl jsem se. “Ne.” Ale její provinilý pohled zmizel, když se děsně usmála, poslala mi pusu a vzala Sáru za ruku.

Spolu s Maxem jsme sledovaly, jak odešly z klubu těžkými dveřmi, kterými jsme přišli.

“Kurva,” zašeptal Max. “Jsme šťastní debilové.” Povzdychl jsem si. “Jo.”

Vzhlédl jsem a podíval se mu do očí. Věděl jsem, že je celá noc naplánovaná a máme domluvené všechny aktivity. Ale opravdu, byla páteční noc a jsme tady až do úterý. Záleželo opravdu na tom, když se na hodinu vytratím?

Naklonil se dopředu, chytil mě za zápěstí a začal se smát. “Ani na to, kurva, nemysli, Bennette.”

~

Poté, co sme byli v klubu při tlumeném osvětlení a připadal jsem si jako v jeskyni, jsem vyšel ven a do očí mě udeřilo světlo. Vysoké hotely se táhly k tmavé obloze a i z této vzdálenosti jsem viděl zářit neonová světla z každého kasina na bulváru. A Kriste, bylo to moc hlasité. Zvuk zácpy se řinul z ulice, když jsme vyšli k silnici před budovou a čekali na řidiče. Auta se zastavila u

obrubníku na druhé straně ulice, byla prázdná, nebo obsazená, než odjela. Byli tady lidé všech velkostí, v dálce troubily klaksony a z ulice o několik bloků dál se ozývaly různé sirény.

A voda byla všude - zvonivé vodní výtvory, dopadající voda vodopádů z větších hotelů a obrovská kašna, do které hodil skoro každý turista minci, když ji míjel - i tady daleko od pozlátka a půvabu obrovských kasin.

Jako kdyby mi četl myšlenky, Henry vyšel k tří řadové fontáně a nakoukl dovnitř, než hodil do vody pokerový žeton. “Kdo by si myslel, že bude v poušti tolik vody?”

Will šel za námi a sundal si kabát, i když venku bylo chladno. “Voda je k životu nezbytná,”

řekl. “Je důležitá k přežití společnosti a udržení její populace. Takové zdánlivé kavalírství a extravagantní využití významného zdroje dokládá, že je komunita prosperující.

Prosperující

populace dává lidem optimistický pocit; optimističtí turisté utrácí více peněz a posiluje to ekonomiku.” Pokrčil rameny a dal si žvýkačku do pusy. “Navíc, je to, kurva, hezké, ne?”

Henry na něj civěl. “Jsi magor.” “Je, že?” řekl Max a usmíval se.

Will zvedl bradu k Henrymu. “Já nejsem ten, kdo hodil 100 dolarový žeton do fontány, protože mě k tomu něco nutkalo. Takže díky za dokázání mého tvrzení.” Henry vytřeštil oči a spěchal k okraji vody. “Parchante.”

Will se opřel o fasádu, ruce si dal do kapes a kabát mu visel přes ruku. “Takže, jak budeme pokračovat v hýřivém víkendu? Večeří, nebo něčím takovým? Seskoky volným pádem?

Obětováním panny? Stejnými tetováními, abychom si připomínali ztrátu Benových koulí?”

Ušklíbl jsem se na něj. Will se stal součástí naší party od chvíle, kdy se Sára a Max usmířili.

Všichni jsme se několikrát za týden viděli na obědech, večeřích a představeních. Will byl starým mládencem naší skupiny a zdálo se, že si užívá, že jsme s Maxem byli tak moc ovlivňováni svými ženami. “Toto bys asi nepochopil, Wille, právo šukat jen jednu ženu: učí se přesně to, co má dělat.

Jsem víc, než rád, že dávám Chloe plný přístup k mým koulím.”

V tom se Henry ustoupil od fontány a šel k Willovi. “Mimochodem, 100 dolarů říká, že tady ani nenajdeš pannu.”

Will se podíval na Henryho čekající dlaň a zasmál se. “Jen před dvěma minutami jsme vyšli z klubu a právě jsi hodil 100 dolarový žeton a nabídl 100 dolarů jako sázku.

Nemůžu se dočkat, až uvidím, co uděláš v kasinu.”

“Vyhraju peníze,” řekl Henry, praštil se do hrudníku s opileckou mužností a mrkl.

Zasténal jsem a přejel si po tváři dlaněmi. “Nikam vás neberu.”

“Právě jsi měl tanec na klíně, Benny,” řekl Henry a strčil mě do ramene. “Co jsi tak nabručený? Měl by ses usmívat jako debil.”

Otočil jsem se za Maxovým smíchem. “Ignorujte ho,” řekl ostatním, když ukazoval na mě. “Náš Ben je jen trochu frustrovaný.”

Zkurvený Max. S rukama v kapsách a hloupým úsměvem se tvářil nenuceně a bylo to úplným opakem toho, jak jsem se cítil já.

Mohl bych teď Chloe uškrtit - ten pocit mi byl velmi známý od chvíle, kdy jsme se potkali.

Celou dobu mi lezla na nervy, jako nikdo jiný. Abych byl upřímný, nebyl jsem si úplně jistý, kdo z nás byl víc podělaný: ona za to, že mě tak dráždila, nebo já, že jsem si to tak zatraceně užíval.

“Takže…plány?” zopakoval Will a odstrčil se od budovy. “Budeme tady stát celou noc a sledovat Bennetta šílet nebo…?”

Max se podíval na hodinky. “Večeře,” řekl. “Máma nám udělala rezervaci v Sterakhouse u Wynn. Mělo by to být prvotřídní.”

Podíval se na našeho řidiče, já jsem se otočil k ulici a na druhém rohu jsem si všiml zelené.

Chloe. Naposledy jsem ji viděl se Sárou, oči jí zářily a škádlivě se na mě usmívala, když mě nechávala v klubu. Teď čekaly na chodníku na druhé straně s nataženýma rukama, když zastavovaly taxi.

Rychle jsem se podíval na Maxe, který živě mluvil s Henrym a Willem o tom, jestli je fyzicky

možné sníst 680 g jídla za méně, než 15 minut. Perfektní.

Spatřil jsem naše auto objíždět roh, když jelo k nám a uvědomil jsem si, že musím jednat rychle. Jen s nejasným plánem jsem se zakřenil, ohnul se a přitiskl si ruku na břicho.

“Jsi v pohodě, Bene?” zeptal se Will a svraštil obočí.

“V pohodě, v pohodě,” řekl jsem a odmávl ho. “Jen můj žaludek…myslím, že je to můj vřed.”

Max zúžil oči. “Máš vřed?”

“Ano,” řekl jsem, přikývl a rychle se nadechl, abych to lépe vypadalo. “Ty,” zopakoval. “Máš vřed.”

Trochu jsem se narovnal. “Je tady nějaký problém?”

Svraštil obočí a skepticky se na mě podíval. “Jen si těžko představuju, že velký a mocný Bennett, který sotva mrkne při stresující schůzce a kašle na názor druhého” - ukázal mezi nás tři -

“včetně nás,” dodal: “má vřed.”

Naše auto zastavilo u obrubníku před námi, když právě před Sárou a Chloe zastaví taxi.

“No, mám,” řekl jsem a znova se mu podíval do očí. Náš řidič otevřel dveře a čekal. Všichni čekali a dívali se na mě a Maxe.

“Proč je to poprvé, kdy slyším o vředu?” zeptal se Henry.

“Protože nejsi můj doktor, nebo máma,” řekl jsem. Všichni se na mě tiše a s obavami dívali, jen Max pochyboval. “Podívej, proč si všichni nevezmete auto, a já si zajedu do lékárny. Jednu jsem viděl tady v ulici.”

Max se na mě díval přes dveře auta. “Proč nejedeš prostě s námi a zastavíme tam cestou?”

“To není nutné,” řekl jsem a odmávl ho. “Stavím se tam a nechci, aby na mě někdo musel čekat. Jen jeďte; vyzvednu si předepsaný lék a setkáme se v restauraci.” “Pro mě za mě,” řekl Henry a vlezl do auta.

“Můžeme počkat,” nabídl Will rozpačitě. Všiml jsem si, že všichni mě chtějí nechat, abych si vyzvedl lék sám, až na Maxe.

“Ne, nechte ho jít,” řekl Max a ušklíbl se. “Chudák Ben má asi běhavku a bojí se, že by se posral.” Otočil se ke mně. “Potkáme se v restauraci.”

Ošklivě jsem se na něj podíval. Měl štěstí, že jsem neměl čas na hádky. Měl taky štěstí, že

jsem nešel k němu a nepraštil ho do tváře. “Setkáme se tam.”

Čekal jsem, až auto odjede, než jsem se otočil a hledal taxi. To, ve kterém jely Sára a Chloe, právě přijíždělo k semaforům, a kdybych si pospíšil, mohl bych ho zastihnout. Když auto zastavilo, vlezl jsem dovnitř a slíbil taxikáři malé jmění, když mě dostane na místo, kam míří a to rychle.

Nevymyslel jsem úplně, co budu dělat, nebo jak s ní budu sám, ale jednal jsem na autopilota: dostat se k Chloe, být s ní sám, vypnout.

Moje snoubenka mě překvapila tancem na klíně v sexklubu a pak naskočím do taxi, abych pronásledoval její auto. Moje rozlučková párty ve Vegas oficiálně začala.

~

Taxi zastavilo na Bulváru, sledoval jsem, jak obě vystoupily. Zaplatil jsem řidiči a držel se zpátky a sledoval, jak chvíli mluvily a obě ukazovaly opačnými směry - Sára do Planet Hollywood a Chloe do Cosmopolitan. Když se obě měly rozejít různými směry, kývly, políbily se na tváře a mířily opačnými směry.

Kurva perfektní.

Vylezl jsem a sledoval Chloe v davu a do budovy. V Casinu Cosmopolitan bylo šero a chvíli mi trvalo, abych si zvykl. Bylo tady skvěle vymalováno, světlo se míhalo a zvuk elektronických cinkání vyplnil místnost, když jsem se rozhlížel. Našel jsem ji vepředu, když se otočila, aby šla nahoru do schodů.

Korálky blýskavých krystalů visely ze stropu několika podlaží a stáčely se kolem schodiště. Z

místa, kde jsem stál, se zdálo, jako by Chloe zmizela v obrovském lustru. Následoval jsem ji a držel se zpátky, abych viděl její pohybující se zadek a zajímalo mě, co tady opravdu dělala. Měla tady s někým schůzku? Ačkoli žádnou nikdy nezmínila, možná tady měla kamarádku. Nebo tady jednoduše čekala na Sáru, až dokončí to, co chtěla dělat na druhé straně ulice. Krev mi vřela kvůli tajemství, které Chloe uchovávala; žili jsme spolu, pracovali a záměry a cíle našich životů byly propojené. Ale radoval jsem se, když jsem věděl, že mě vždy nechávala

hádat. Kvůli její divoké nezávislosti jsem nikdy nevěděl, na co myslí. I kdyby byla úplně moje, vždy bude pro mě výzvou.

Když jsme se blížili k třetímu podlaží spirálovitého klubu a bylo jasnější, že nemíří ke mně, z její malé zlomyslné hry mě začalo bolet v břiše. Podvolil jsem se, abych zapadl do obvyklé rutiny, kdy ji budu kárat a pak si poradím s jejím tělem. Několika dlouhými kroky jsem byl u ní a chytil ji za paži.

“Máš obrovský problém,” zavrčel jsem jí do vlasů.

Cítil jsem, jak na chvíli ztuhla, než se uvolnila a opřela se mi o hrudník. “Zajímalo mě, jak ti bude dlouho trvat, abys mě našel.”

“Ty,” řekl jsem, když jsme dál vystupovali nahoru po schodech: “už jsi dnes večer mluvila dost.” Byli jsme uvnitř třpytivých korálkových závěsů, které se zdály, že nás objímají a trochu se třpytí. “Je na čase, abys zavřela tu malou pusu…než ji budu potřebovat.”

*****

Přišli jsme na třetí podlaží, kde byl úchvatný bar, na policích láhve různých barev, které záříli jako drahokamy. Vedl jsem nás do tmavého rohu. S úsměvem jsem si všiml dveří v rohu: Potřeboval jsem být s Chloe za mých podmínek a upřímně řečeno, na toaletách nám to vždy šlo skvěle.

Starý muž s tmavými vlasy vypadal překvapeně, když jsme vstoupili oba na mužské záchody.

Natáhl jsem se, abych si s ním potřásl rukou a přitiskl mu peníze do dlaně. “Je tam hluk,” řekl jsem a kývl ke kasinu a baru na druhé straně dveří. “Asi byste nám mohl dát pět minut, abychom si promluvili?”

Podíval se na peníze, vytřeštil oči a pak se na mě usmál. “Mluvit?” “Ano, pane.”

Podíval se na Chloe. “Souhlasíte s tím, slečno? Teď tak moc nevypadám, ale v minulosti jsem dokázal složit muže, jako je tento, když jsem ho uhodil.”

Chloe se zasmála. “Něco mi říká, že byste to zvládl,” řekla mu a mrkla. “A věřte mi a taky souhlasím se složením tohoto muže.”

“O tom nepochybuju.” Jeho úsměv se zvětšil a objevily se tak jeho zuby.

“Víte,” řekl a podíval

se na hodinky: “právě jsem si uvědomil,že je čas, abych si udělal přestávku.”

Natáhl se pro čepici

visící na háčku, nasadil si ji na hlavu a mrkl, když pověsil na dveře nápis ZAVŘENO Z DŮVODU

ÚKLIDU.

Chvíli jsem ji sledoval, jak za ním zavřela dveře a zamkla.

Chloe se zvedla na mramorový pult, posadila se a dívala se na mě a zkřížila si nohy. Místnost byla přepychová a více jako “sedící místnost”, než místnost s kabinkami a tradiční koupelna.

Podlaha byla stejně černá a zlatá, jako ve zbytku kasina s třemi židlemi u vzdálené zdi a modrou koženou lavičkou mezi nimi. Obrovský cinkající lustr visí uprostřed místnosti ozařoval zdi barevnými světýlky.

“Mám potíže?” zeptala se a nadějně se na mě dívala. “Obrovské potíže.” Udělal jsem k ní krok.

“Nějak se toto téma pořád opakuje.” “Že?”

“Řeknešmi, co jsem udělala špatně?” Podívala se na mě vytřeštěnýma očima a tváře jí nezbedně zrůžověly. Byla, sakra, tak krásná. “Měl bych místo toho použít svou vlastní ruku?”

“To není vtipné.” Srdce mi rychle bilo proti hrudníku a byl jsem opilý z přívalu adrenalinu, který se mi šířil žilami. Necukla pohledem, když jsem přešel místnost, abych jí pak roztáhl nohy a postavil se jí mezi stehna.

Přejel jsem jí prsty po lýtku a chytil ji za kotník. “Ty boty nevypadají moc prakticky,” řekl jsem a přejel prstem po měkké kůži.

Dál mě sledovala s rudými a měkkými rty, které mě tak zatraceně škádlily. “Možná se tento víkend necítím moc prakticky. To proto mám problém?” “Mášproblém, protože jsi neskutečná.”

Zvedla bradu a podívala se mi do očí. “Učila jsem se od nejlepšího.”

Položil jsem si její nohu na bok a hladil ji ke stehnu a pod sukni. Zatnul jsem čelist, když se přese mě přehnala další vlna frustrace, kterou na mě zanechala v klubu a jak hrdá byla, když mě nechala tvrdého a 99% našich rozhovorů by se omezilo na pokušení dostat

reakci z toho druhého.

Vážně to byla debilní situace, do které jsme se dostali. I tak.

Chytil jsem ji oběma rukama za zadek a ignoroval její ostré nadechnutí, když jsem jí strhl k okraji pultu.

“Ty- ” začala protestovat, ale zastavil jsem ji, když jsem jí položil prst na pusu.

Pořád voněla

tak cize - květinově a ne citrusově - ale pod silnou vrstvou make-upu a novým parfémem bylo v jejích očích něco mírného, něco, co patřilo Chloe. Mohla se převléknout, jak chtěla, ale žena, která byla moje, tady vždycky bude. To uvědomění mě přerušilo, naklonil jsem se dopředu, spustil prst z jejích rtů a rychle se ztratil v jejích nádeších a zvucích, když se dychtivětlačila k mé puse. Její polibek byl jako droga prosakující do mého oběhu, zapletl jsem jí ruce do vlasů, naklonil hlavu na stranu a chtěl víc, než klidné proplétání jazyka mezi našimi rty.

S rukou na jejím hrudníku jsem ji položil dolů na pult, posunul jsem ji, jak jsem chtěl a nebyl k ní vůbec milý. Ale byla ke všemu svolná a vytřeštila oči, kdyžrozpoznala hru, kterou jsme hráli, a trochu otevřela pusu. Opřela se o lokty, podívala se na mě a čekala, co udělám dál.

Průsvitný materiál její sukně byl v mých rukách jako nic, když jsem jí jej vyhrnul přes boky a odhalil tak její dlouhé nohy a pod tím jiné kalhotky. Přitiskl jsem jí prsty na kůži a chtěl jí držet a přirazit ji a slyšet ji prosit o to, co chtěla.

“Chystám se tě udělat pusou,” řekl jsem, klekl jsem si mezi její nohy a přiblížil rty k tenké látce. “Udělám tě jazykem, než budeš prosit o mého ptáka. Možná ti ho pak dám.” Pokrčil jsem rameny. “Možná ne.”

Krátce se nadechla, než se natáhla k mým vlasům a snažila si mě přitáhnout. “Neškádli mě, Bennette,” řekla.

Odstrčil jsem její ruce a smál se, když jsem se na ni podíval. “Dnes nebudešrozhodovat, Chloe. Ne po těch kravinách v klubu.” Znova jsem se nadechl u jejích roztažených nohou, přejel jí jazykem přes klitoris pod látkou, která byla vlhká. “Políbila jsi mě, nechala ochutnat tvá prsa, udělala ses mi na ruce a pak mě tam nechala. Tvrdého. To nebylo moc pěkné.” “Já…co?”řekla s nepřítomným pohledem, když mě sledovala a rudla na krku. Naklonil jsem se znova dopředu, přitiskl boky k pultu, líbal ji a kousal na tenké látcee, než byla vlhká. Hlava jí spadla dozadu, když zasténala a zašeptala moje jméno v tiché místnosti.

“Hlasitěji,”řekl jsem proti ní. “Ať tě slyším.” “Sundej je. Udělej mě.”

Potřeba v jejím hlasu vyslala elektřinu do mého těla a chytil jsem tenké pramínky do rukou, strhl je, protože jsem je chtěl dole a pryč a nechtěl jsem nic mezi ní a mou pusou.

Vykřikla a vyklenula se proti mně při prvním dotyku mého jazyka na kůže, zabořila mi prsty do vlasů a její hlas se ozýval všude okolo.

Místo bylo nepraktické, ale nezáleželo na tom, když jsem se na ní podíval, abych viděl, jak sleduje náš odraz v zrcadle a kouše se do spodního rtu. Setkal jsem se s jejím pohledem, ochutnával ji a vklouzl jazykem dovnitř.

Přidal jsem prst, pak dva a sledoval, jak se pohybují dovnitř a jsou vlhké touhou, kterou mě tak moc chce. Jen šeptala moje jméno dokola a dokola a žádala víc, když roztahovala nohy a těmi sexy podpatky škrábala po pultu. Cítil jsem její teplo okolo sebe a chvění, když se blížila k vrcholu.

“Je to dobré?” zeptal jsem se a ujistil se, že proti ní bude můj hlas vibrovat. Bez dechu přikývla a zabořila si prsty do vlasů. “Tak dobré. Ach, sakra, Bennete, jsem tak blízko.”

Bože, bylo to mučení, chtěl jsem ji vidět, jak ztratí kontrolu, ale chtěl jsem to taky cítit a potřeboval jsem cítit ji.

Snažil jsem se skrýt zoufalství, když jsem ji držel za boky, položil ji na lavičku a vznášel se nad ní, abych ji olizoval od pupíku k látce, které říkala podprsenka. Posadil jsem se, rozepnul si košili, natáhl se pro pásek a rozepnul kalhoty. Uvolnil jsem si ptáka a skoro zalapal po dechu, když mi odstrčila ruku a vzala mě do dlaně.

“Ne,”řekl jsem, přetočil jí kolena a postavil se za ni. “Ty jsi měla předtímčas, aby sis hrála.

Teď jsem na řadě já.” Zvedl jsem jí zadek a tvrdě ji plácl. Zalapala po dechu a otočila se, aby se na mě podívala.

Zlověstnějsem se na ni usmál a přejel jsem jí po kůži. “Chceš, abych přestal?” Ošklivěna mě zúžila oči.

“Kdykoli mě můžeš zastavit,” zamumlal jsem. “Jsem si jistý, že je to pro tebe mučení.”

Přejel jsem jí špičkou ptáka přes vlhkost a klitoris a kroužil a škádlil ji.

“Jsi osel,” zvládla nakonec říct a já jsem ji tentokrát tvrději plácl přes zadek.

Ale tentokrát

místo překvapení chraplavě a hladově zasténala.

Pak to bylo všechno: zvuky, které vydávala, jak mě žádala, abych byl uvnitř ní ašukal ji. A když jsem to udělal a znova jí plácl po zadku, prosila o víc atvrději.

Ale i když jsem si vzal, co jsem chtěl, nestačilo to; nikdy to nebude stačit. Cítil jsem to někde hluboko uvnitř v břiše - absolutní lásku, kterou jsem k ní cítil, neustálou potřebu se dotýkat a cítit a brát, označit ji zevnitř i zvenku.

Chytil jsem se její sukně a stáhl ji níž, abych mohl vidět prsa, která se jí pohybují, když ji šukám. Vlasy jí padaly přes záda a já jsem pod nimi přejel rukou a cítil chladné pramínky na kůži.

Když jsem sledoval, jak kloužu dovnitř a ven, jak se proti mně tlačila a sukně se jí mačkala na růžovém zadku a objímal jí boky.

“Toto mi chybělo,” řekl jsem a zakryl značku, kterou jsem udělal a přitiskl se na ni. “Celou dobu.”

Přikývla a řekla moje jméno. Slyšel jsem frustraci v jejím hlasu, když se natahovala pro něco, čeho by se držela a druhou rukou se natahovala mezi nohy.

“To je ono,” řekl jsem a sledoval jsem, jak se dotýká sebe sama. “Dostaňse tam. Udělej se.”

Muselo to být to, co potřebovala, protože vykřikla a vyklenula záda, když se proti mnětlačila.

Byla blízko, sotva mohla myslet a tak moc po tom hladověla, že jsem mohl sotva dýchat. Nohy mě pálily a svaly protestovaly, když jsem do ní vrážel znova a znova. Nohy lavice skřípaly na kamenné podlaze; kůže pod námi vrzala.

“Bennette. Kurva, Bennette,” řekla a horko se mi rozlévalo břichem a zvětšovalo se a zvětšovalo, pulzovalo ve mně, až se mi zatemnilo a před očima, když jsem dosáhl svého vyvrcholení.

Každá moje část se poddala, když jsem se zhroutil, supěl a byl vyčerpaný a držel se lavice.

“Sakra.” Místnost se točila a byla tak tichá, že se zdálo, jako by se tam ozývaly i moje nádechy. Zajímalo mě, jak hlasití jsme byli.

Vstala, trochu se zhoupla, když si urovnala oblečení a šla ke kabince, aby se upravila. “Víš, že po tomhle musím ještě chodit?” Zakřenil jsem se. “Samozřejmě.” “Udělal jsi to schválně.”

Přetočil jsem se na záda a mrkl k zářícímu lustru. “Alespoň ses taky udělala.” Věděl jsem, že bych si měl upravit oblečení a najít kluky, ale teď jsem chtěl jen spát.

Přišla ke mně, sklonila se a jemně mě políbila na rty. “Musíš se navečeřet, nebo budeš do půlnoci opilý.”

Zasténal jsem a snažil se ji stáhnout dolů, ale ona se uvolnila, když mě žduchla mezižebra.

“Au! Není to to hlavní?”

“Jsem si jistá, že se zajímají, kde jsi.”

“Řekl jsem ji, že mám vřed a aby tam šli beze mě.” “A věřili ti?”

Pokrčil jsem rameny. “Kdo, kurva, ví.”

“No, jdi je přesvědčit, že ses úplně zotavil ze své neuvěřitelné nemoci a já se jdu sejít se Sárou.”

“Dobře,”řekl jsem a postavil se, abych si oblékl kalhoty. Sledoval jsem ji, když se sklonila dopředu a upravovala si vlasy v zrcadle. “Kde je Sára?”

“Má tady kamarádku tanečnici, takže se s ní sešla. Je to nějaký kabaret nebo striptýz v Planet Hollywood.”

Sekala se s mým pohledem, když jsem zvedl obočí, než pokračovala. “Mimochodem, měla jsem pocit, že mě někdo sleduje a řekla jsem jí, aby šla beze mě.” “Pocit?”

Pokrčila rameny a nanášela si rtěnku. “Doufala jsem.”

Zavřela víčko make-upu, zavřela kabelku a já jsem ji následoval ke dveřím a zvedl ruku k její tváři. “Mimochodem, miluju tě,” řekl jsem.

“Mimochodem, taky tě miluju,” řekla a naklonila se ke mně pro polibek, než mě tvrdě plácla po zadku.

Dlouho poté jsem pořád slyšel její smích, když zmizela za dveřmi.

Kapitola 4 - Max Stella

Sledoval jsem zpětné zrcátko, když se objevil Bennett, který šel rozhodným krokem, po chodníku. Ohlížel se přes rameno a přivolával si taxi, když si myslel, že jsme z dohledu.

Sakra. Na někoho, kdo je vždy tak klidný, byl dost neklidný. Ani nehrál tu hru s nevolností dost dlouho, aby nás viděl až na konci ulice objíždět roh.

Otočil jsem se na sedadle a sledoval světla a turisty, kteří bylyrozmazaní, když jsme je míjeli a myslel jsem na Sáru. Řekla, že pocítila obrovskou prázdnotu kvůli tomu, jak moc mě chtěla a Kriste, jen když na ta slova myslím, znova mě to ničí. Byla tak mimořádně náročná a i během nejnáročnějších týdnů, když jsme se sotva viděli, byla trpělivá a vyžadovala, abychom si o víkendu, nebo o středách vynahradili celý týden. Když mi dnes večer řekla, že mě potřebovala víc, bylo téměř nemožné jí vše odepřít. Ale viděl jsem jí v očích, že toho okamžitě litovala, jako kdyby věděla, že budu kvůli jejím slovům zničený.

S tajemným načasováním mi zavibroval telefon s její smskou: Jsem v pořádku. Omlouvám se, že jsem tě tak rozrušila.

Usmál jsem se a odepsal: Bohužel, jsi moje nejoblíbenější rozrušení. Bav se dnes večer s kluky, odepsala zpátky.

Vyrušila mě hlasitá rána a mrkl jsem na Henryho a Willa, kteří otevřeli láhev šampaňského.

“Ruce na to, kdo si myslí, že Bennett jen potřeboval v koupelně vygumovat hlavu,” řekl Will a nabídl mi sklenici. Odmávl jsem ho a místo toho čekal na opravdové pití. “Právě jsme byli ve striptýzovém klubu,” řekl Henry, aby bránil svého bratra. “Nech ho na chvíli být.”

Snažil jsem se tvářit neutrálně. Will a Henry nevěděli, že tady holky jsou, ale byli dost blízko, aby to zjistili.

“Henry má pravdu,” přerušil jsem ho a překvapivě se přistihl, že bráním Bennetta, když nás opustil, aby si zapíchal se snoubenkou během první noci jeho rozlučkového víkendu. “Možná jen potřeboval chvilku pro sebe. Ten chlap se řídí jen svým ptákem.” “Ha!” vyštěkl Will. “Zbožňuju, když vsi myslíš, že nejsi stejný.”

Nezáleželo na tom, že měl pravdu a od chvíle, kdy jsem se setkal se Sárou, jsem prakticky nemyslel na nic jiného, jen na to, co dělá, co má na sobě a samozřejmě, kde bych ji mohl ošukat.

Moje stránka, která se s Willem ráda hádala, nemohla ale odolat odpovědi. “Přiznávám, že Sára zabírá dost mých myšlenek - ” začal jsem.

“Pochopitelně,” přerušil mě Will a znalecky se na mě podíval.

“Ale,” pokračoval jsem a ignoroval ho, “perfektně se dokážu soustředit na hru, když je to nezbytné.”

Neohromeně si pro sebe něco zamumlal, když se chtěl napít a usadil se do koženého sedadla.

“Ano. Jasně myslící obchodník jako ty nikdy nemyslí na útěk před odpovědností nebo, řekněme…

kamarádstvím, kvůli ženě.”

Opatrně jsem přikývl a cítil jsem v tom past.

“A když jsi zmeškal, abys mě vyzvedl po letu z Číny, protože jsi měl

´pohotovost´,” řekl a

použil uvozovky: “což samozřejmě znamená, že ti ho Sára kouřila na zadním sedadle auta na parkovišti, tak jsi myslel jen na hru.”

Cítil jsem váhu Henryho poplácání po zádech. “Ty lstivý parchante,” řekl. Mrkl jsem na Henryho a věděl jsem, že se Will nechystá skončit.

“A když jsi mě nechal s třemi nejnudnějšími klienty na planetě na dvě hodiny, protože jsi šukal se Sárou v knihovně u Jamese - to ses taky držel hry. Jo, Ryan by si z tebe mohl vzít ponaučení a nemyslet svým penisem.”

“Myslím, že je to na stejné,” řekl jsem a zasmál se.

“Jen jsem se ujišťoval,” řekl s okouzlujícím úsměvem a zvedl sklenici se šampaňským ke svému čelu.

Zastavili jsme za Palazzo a ačkoli jsem se těšil na jídlo, přál jsem si, aby mě napadlo skočit si

do “lékárny”, dřív než to udělal Bennett.

“Vidíš, kdybys vymyslel lepší rozvrh,” pokračoval Will: “nebyl bys tak zoufalý, aby sis zapíchal, kdykoli máš volnou chvilku.” “Rozvrh?” zeptal se Henry.

Posadil jsem se a usmál. “Myslí jeho kalendář se ženami. Náš Will nemusí být ženatý, nebo šukat každou sukni. Má své “vztahy” spořádané a pravidelně vyznačené v kalendáři.”

Will se zamračil, když se Henry díval mezi na nás oba a zřejmě byl zmatený a zeptal se: “Počkat. Říkáš mi, že máš rozvrh na volání své kořisti?”

“Ne,” odpověděl Will a ošklivě se na mě podíval. “Znamená to, že ženy, se kterými jsem se zapletl, ví o sobě navzájem. Taky ví, že se teď nezajímám o nic víc, což perfektně funguje. Každý dostane to, co chce.” Zvedl ruce a pokrčil rameny. “Nepřistihnete mě běžet do lékárny, nebo narazit na holku uprostřed pracovního setkání, protože nemám ve svém rozvrhu čas.”

“Správně…” řekl Henry zároveň se mnou.

Auto s cuknutím zastavilo a posunuli jsme se k oknům. “Zdá se, že jsme konečně tady,” řekl Will. “Ježíši, proč to trvalo tak dlouho?”

Dveře se otevřou a my vystoupíme před Wynn a rozhlédneme se okolo. Je tady chaos. Auta se řadí u obrubníku a většina je stále nastartovaných a mají otevřené dveře.

Zmatení ošetřovatelé

postávají v malých skupinách a zřejmě neví, co mají dělat.

“Podívejte, asi je tady rozbitý hydrant,” říká náš řidič a ukazuje přes své rameno. “Můžu vás tady vysadit, ale bude to trvat alespoň hodinu, než se budu moci vrátit a vyzvednout vás.”

Objela nás další dvě auta, aby se k nám připojila, povzdychl jsem si a podíval se na hodinky.

“To by neměl být problém,” řekl jsem. “Dáme si večeři a něco mi říká, že to nepůjde moc rychle.”

Byl jsem rozpolcený mezi tím, že jsem chtěl být večer s nejlepšími kamarády a tím, že jsem se chtěl ujistit, že to Sára zvládne. Stále více jsem byl napjatý a cítil se neklidně a nabroušeně i přes chvilku, kterou jsem s ní strávil před hodinou.

Řidič přikývl, nechali jsme ho stát u obrubníku a šli jsme dále do kasina a následovali značky, než jsme přišli do restaurace. V blízkosti byl klub, přes zdi jsme slyšeli hudbu, která duněla v podlaze, když jsme procházeli elegantní restaurací a posadili jsme se k našemu stolu. Pulzování hudby odráželo napětí, které jsem pociťoval v končetinách a rytmické bušení jejího jména: SáraSáraSára mi hučelo pod kůží.

Zkontroloval jsem mobil snad stokrát a zamračil jsem se, když jsem neviděl další zprávy. Kde byla? Našel Bennett Chloe, a pokud ano, proč mi Sára ještě nenapsala? Prošel jsem si několik nedávno vyfocených fotografií v mobilu: na jedné jsme se tulili v posteli; pak byla pode mnou a končetiny měla ztěžklé po spokojeném, dobrém a tvrdém šukání; její odhalená prsa zblízka; moje ruka na jejím zadku, když jsem si ji bral zezadu pozdě v noci v mé kanceláři.

Uvědomil jsem si, že jsem ztratil nit rozhovoru, když mě vyrušil Willův hlas z toho, jak jsem se díval na Sářiny rudé rty okolo mého ptáka. “Maxi.” Will zaťukal klouby do stolu.

Vzhlédl jsem a byl jsem překvapený, když u našeho stolu stál číšník a rychle jsem vypnul obrazovku.

“Dáte si něco k pití, pane?”

“Omlouvám se,” zamumlal jsem. “Macallan, čistý.” “12, 18 nebo 21 let starý, pane?”

Vytřeštil jsem oči. “21. Výborně.”

Poté, co si to zapsal, jsem se vrátil k telefonu a Will mě znova přerušil. “Sdílej to s ostatními, nebo to odlož. Vím, co tam je, ty zatracený parchante. Žádné holky, pamatuješ?”

Henry přikývl, když na mě přes stůl hodil kousek chleba. “Jen volové,” souhlasil.

Will se naklonil dopředu a připomněl mi: “Slib, že nebudu třetí kolo u vozu, byl jediný důvod, proč jsem se do tohoto nechal přemluvit.”

Povzdychl jsem si, schoval telefon a věděl jsem, že má pravdu. Když jsem vzhlédl, vytřeštil jsem oči a spatřil jsem Bennetta, když procházel restaurací, aby se k nám připojil.

“No, no. Podívejme se, kdo to je,” řekl jsem. Henry svému bratrovi odtáhl židli. “Cítíš se lépe?”

Bennet si rozepl kabát a posadil se. “O moc lépe,” řekl a zakřenil se. Bennett Ryan se zatraceně křenil.

Přinesli nám pití a já jsem se natáhl pro své a podíval jsem se na něj přes svou sklenici.

“Netrvalo ti to dlouho, že?” zeptal jsem se a byl jsem spokojený, když jeho výraz poklesl, aby se na mě ošklivě podíval. “Některé věci jsou lepší, když jsou rychlé. Jako

lékárna.”

*****

“Nic než efektivnost neudělá chlapa šťastným,” souhlasí se spokojeným úšklebkem.

“A ty jsi mezi muži jako král,” řekl, smál se a zvedl mou sklenici, aby si připil s jeho vodou.

“Dej si koktejl k oslavě účinnosti lékáren po celém světě.”

“Proč mám pocit, jako bych chápal jen polovinu tohoto rozhovoru?” zeptal se Will a díval se na nás oba. Zúžil oči. “Jde tady o něco, o čem nevíme?” Řval jsem smíchy. “Nevím, co myslíš, kámo.”

Henry si začal číst jídelní lístek, ale Will nebyl tak přesvědčený a podíval se jinam jen ve chvíli, kdy věnoval pozornost Henrymu, když jej zavolal ve chvíli, kdy k našemu stolu přijel vozík s flambovaným masem.

Byli spokojení s rozptýlením a naklonil jsem se k Bennettovi. “Kde je Sára?” “To bys rád věděl, že?”

Zúžil jsem na něj oči a mračil se. “Debile.”

“Hej, ty sis začal,” řekl Bennett a natahoval se pro moje pití. Plácl jsem ho po ruce. “Já? O co jde?”

“Víš to: Chloe? Tady? Jsem vděčný a nesnažím se předstírat, že jsi to nebyl ty, kdo trval na celé té věci s tancem na klíně.” “Kvůli tobě.”

“Kvůli mně,” řekl a ušklíbl se. “Správně. Takže jsem byl rozptýlený a ty jsi mohl být se Sárou v tom samém klubu.” Možná získal bod.

“Nemůžeš mi říct, že kdyby tě Sára škádlila 45 minut ve striptýzovém klubu, nešel bys ji okamžitě hledat a…nenapravil věci. I když by ses měl namísto toho potloukat s kluky.”

Zasmál jsem se. “Příliš správně.” Naklonil jsem se blíž a ztišil hlas. Ten nápad, že bych se odtud mohl vytratit a být se Sárou déle byl příliš lákavý, abych ho propásl. “Tato večeře bude trvat alespoň dvě hodiny. Mohl bych být zpátky za dvacet minut.” Tentokrát, když se natáhl pro moje pití, nechal jsem ho. “Je na návštěvě kamarádky,” zašeptal.

Odmlčel jsem se. “Návštěvě…koho?”

“Ach, vadí ti to? Máš nevyřešené pocity? Nejsem si jistý, jestli bych ti to měl říct,” řekl a díval se na mě. “Je dost jasné, že úvod této noci začal mnohem lépe pro tebe, než pro mě. Možná by ses měl zaměřit na mou rozlučkovou párty místo toho, aby ses soustředil na své kalhoty.”

“Nebo,” začal jsem: “bych mohl říct Henrymu o chvíli, kdys píchal dvě holky v jeho posteli, když musel zůstat ve škole přes prázdniny.”

To ho probralo. “Má kamarádku, která tančí v Planet Hollywood. Chloe se zmínila o něčem, že tam Sára bude kontrolovat zvuk, nebo něco takového, mezi zkouškami.”

Sára, která sedí sama v tmavém divadle? To bylo vše, co jsem potřeboval slyšet.

Odstrčil

jsem se od stolu a vstal. Henry a Will vzhlédli od svých jídelních lístků. “Kam jdeš?” zeptal se Henry. “Mají 41 librové žebro!”

“Na záchod,” řekl jsem a položil si ruku na břicho. “Já, ach…necítím se moc dobře.”

“Ty taky?” zeptal se Will.

Přikývl jsem a chvíli zaváhal, než jsem řekl. “Budu za chvilku zpátky.” Spěchal jsem z restaurace, nohy se mi klepaly a potřeba být s ní mi pulzovala pod kůží.

Když jsem spěchal k obrubníku, udeřil mě do nosu zápach asfaltu a podíval jsem se do dálky k Planet Hollywood a vytáhl telefon z kapsy. Bylo to na hovno. Bylo to několik bloků daleko a v tuto chvíli v nočních ulicích, které byly přeplněné pomalu chodícími turisty, kteří se rozhlíželi a ukazovali na každou možnou věc, kterou tady zahlédli, to bude na dlouho.

I když doprava na Bulváru v Las Vegas výrazně prořídla, místa u hotelů byla pořád přeplněná a zmatená: některá stejná auta byla zaparkovaná u obrubníku a v dohledu nebylo žádné taxi. Kurva, jak se tak dostanu? Podíval jsem se na auto vedle mě: dveře byly pořád otevřené a klíčky s Eiffelovkou visely v zapalování.

Klíče se houpaly, jako kdyby se snažily získat mou pozornost.

Trvalo mi pět sekund, abych se rozhodl, že jsem celý život žil bez toho, abych ukradl auto a jak bych to mohl tak ponechat i nadále?

Je to půjčka, pomyslel jsem si. Byla to půjčka.

Rychle jsem se rozhlédl okolo, proklouzl otevřenými dveřmi a otočil klíčkem.

Vedle mě byl na

koženém sedadle tmavý klobouk, zvedl jsem ho a jednou jsem ho otočil, než jsem si ho položil na hlavu. Ach, no, když mám být v Římě, tak se vším.

Neměl jsem ponětí, co to, sakra, dělám, když jsem vyrazil od obrubníku, ale v tuto chvíli jsem nad tím nepřemýšlel a nic dalšího nemohlo být špatně.

~

Ukázalo se, že řízení ukradnuté - půjčené - limuzíny bylo trochu těžší, než jsem si představoval. Bylo to divné a zacházelo se s tím na hovno a nebylo to zrovna moc nenápadné. Ale zácpa tady prakticky nebyla žádná a brzy jsem přijížděl k neonově zářícímu kasinu.

Zkřížil jsem prsty, když jsem zajížděl do podzemí garáže adal klobouk a klíče do ruky prvnímu komorníkovi, kterého jsem spatřil. Půjčit si cizí auto během rozlučkové párty ve Vegas…to je další odškrtnutá položka na seznamu.

Když jsem vešel dovnitř, spatřil jsem výtahy a využil jsem příležitosti, kdy jsem stál chvíli na místě a odpočinul si. Ve stropě nad hlavou byla vložená neonová světla, jako v obrovském lustru.

Následoval jsem značky na druhý konec kasina a zastavil se před Peepshow divadlem.

Zastavila mě starší dáma u pokladny, která se postavila přede mě a naznačila, že předcházející show je jen pro omezený počet účinkujících a jen pro personál.

Chvíli jsem se na ni díval - blond vlasy měla u kořínků šedivé, byla hodně namalovaná a měla na sobě rudý top s flitry - rozhodl jsem se jí říkat “Marylin” podle její visačky a rozhodně tady

viděla mnoho mužů, kteří se chtěli dostat za dívkami.

“Jedna holka odtud, která je zaměstnankyní, mi dnes volala a řekla mi, že spolu čekáme dítě.

Řekla, že bude tady.”

Marylin vytřeštila oči, jako talíře. “Vaše jméno není na seznamu.” “Protože je to osobní, víte.”

Přikývla a váhala.

Rozhodl jsem se udělat dohodu. “Jsem tady jen proto, abych se ujistil, že je v pořádku.” Chvíli jsem se cítil vinen kvůli lži, ale pak jsem si vzpomněl na samotnou Sáru v tmavém divadle.

“Musím vědět, jestli nepotřebuje peníze.”

Když jsem byl uvnitř tmavého hlediště, rozhlédl jsem se okolo. Světla z jeviště osvětlovala vše do fialova - luxusní koberec, sedadla a hromadu lidí, kteří byli na pódiu.

Bylo tady mezi

představeními opravdu tiše a dostatek světla na to, abych našel Sáru v druhé řadě a šel jsem k ní.

Šel jsem pomalu a dal jsem si na čas, abych si ji prohlédl, když tady nevědomky v klidu sedí.

Někoho sledovala a usmívala se. Pořád mi brada dech a tady, ve fialovém osvětlení jsem si na ní chtěl zapamatovat všechno: jak jí září vlasy a její hladkou kůži. Chtěl si ji vyfotit, přesně takto.

Když zkouška začala, hudba byla hlasitější a světla byla ztlumena, když jsem se rozhodl postavit vedle ní. Sotva jsem mohl vidět ruku před svým obličejem, ale jako kdyby věděla, že jsem tady - nebo možná doufala, že ji najdu - sotva reagovala. Jednoduchý pohled, malý úsměv a malý zlatý přívěšek, který jsem jí dal na Vánoce, si pomalu otáčela mezi nádhernými prsty. Položil jsem jí ruku na stehno a cítil teplo a pružnou pokožku na své dlani a tiše ukázal na pódium.

Muž odpočítával, když spoře oděné dívky balancovaly na špičkách a točily se dokola. Měl jsem závrať jen z toho, když jsem je sledoval. Tančily, točily se jedna za druhou a nakonec se zastavily pod zářivým světlem, aby se políbily.

Pevněji jsem ji chytil za stehno a klouzal jí prstem pod lem sukně a slyšel, jak se jí zadrhl dech. V temnotě pod pódiem nebyl nikdo jiný kromě nás a zajímalo mě, jestli by se Sáře líbilo, kdyby nakonec někdo sledoval ji?

Moje ruka postupovala dál nahoru po jejím stehnu a naklonil jsem se, abych ji políbil na ucho.

Povzdychla si a naklonila hlavu, když jsem jí odhrnul vlasy a přejel jí jazykem po křivce krku.

Odtáhla se jen tak daleko, aby se mi podívala do očí a rychle se podívala na účinkující v bezeslovné komunikaci. Tady? Ptala se. Když tančí a dotýkají se sebe navzájem na pódiu?

Další žena se točila okolo zlaté tyče a každé bodové světlo sledovalo všechny akrobatické pohyby jejích nádherných paží a nohou a její tělo se pohybovalo do rytmu hudby, která hrála v pozadí. Bylo to erotické, cítil jsem, jak tvrdnu ze show přede mnou a jak na to Sára reaguje.

Usmál jsem se a zvedl se, abych jí mohl zašeptat do ucha. “Na co myslíš?” zeptal jsem se.

“Musíš se ptát?”

“Možná chci jen slyšet, jak to řekneš,” odpověděl jsem.

Polkla. “Chystáme se?” v jejím hlasu byla potřeba. Byla to ta malá bolest, kterou jsem slyšel dříve v Černém Srdci.

“Možná ne na všechno, Poupátko,” řekl jsem a pohyboval prsty výš a odhrnul jí látku kalhotek na stranu, abych ji mohl pohladit přes její záhyby. “Jsi pro mě pořád vlhká?” Polkla a přejela si jazykem přes rty. “Ano.”

Vklouzl jsem prstem dovnitř. “Cítíš, že jsi předtím šukala? Pořád mě cítíš?” zatlačil jsem se hlouběji a zadrhl se jí dech; její pusa byla tak měkká, kulatá a leskla se v tlumeném světle.

“Někdo by nás mohl vidět,” zamumlá, když jí hlava spadne dozadu a oči se jí s třepotáním zavřou. Snaží se najít slova, když přidám druhý prst a najednou je zatlačím dovnitř. Usměju se, jak je bez dechu a okamžitě nedokáže říct ani slovo. “Není to přesně ono?”

“Kamery…”

Vzhlédl jsem a pokrčil rameny. “A co bys udělala, sladká Sáro? Kdyby tě někdo takto viděl?

Bylo by to lepší? Udělala by ses mi na ruce, když bys slyšela, jak jdou po schodech?”

Tiše zasténala a nemohl jsem se dívat jinam mimo její pohyby stehen, kde jsem se jí dotýkal, když víc roztáhla nohy, aby se mi otevřela a vyklenula záda. Líbilo se mi, jak jsem ji snadno dokázal ovlivnit, jak byla pružná a mohl jsem ji uložit, jak jsem chtěl. Ale líbila se mi takto, zoufalá, a kdyžse úplně ztratí.

Zasténal jsem a tiskl se v kalhotách, protože - Kriste - bude to vždycky takto?

Budu ji vždycky

takto chtít, že z toho budu bláznit a budu úplný hlupák?

Chtěl jsem si ji posadit na klín, jezdit v ní a slyšet, jak křičí, když říká moje jméno znova a znova, až se to bude ozývat od vysokých stropů i přes hudbu. Ozývalo by se to okolo nás, vracelo ke mně a lidé by pořád tančili na pódiu a věděli, že je moje.

Samozřejmě, že jsme nemohli, a když jí ze rtů uniklo malé zasténání, naklonil jsem se blíž a zašeptal proti její kůži: “Ššš.” Dívala se neustále na pódium, kde tančila žena s odhalenými prsy, a v tmavém hledišti jsem se snažil rozeznat Sářinu tvář. Šustící látka přitahovala mou pozornost níž, kde si hrála s prsy a tahala se za bradavku, když se jí tričko trochu vyhrnulo. A když byla mimo z toho, co jsme dělali a kde - že se můžeme dívat a můžeme být taky spatřeni - no, ta myšlenka mě dost dráždila, až jsem se skoro udělal do kalhot.

Srdce mi rychle bilo, chytil jsem si ptáka a sledoval a slyšel Sáru, jak se dostává blíž a blíž k okraji. V záři pódiových světel jsem viděl, jak se jí na čele leskne pot, a cítil jsem, jak se mi začíná stahovat okolo prstů. Zvuky, které vydávala, se změnily a trvaly déle s každým obkroužením jejího klitorisu a každým rytmickým vyklenutím jejích boků.

Cítil jsem, jak se blížím k orgasmu. “Sáro,” řekl jsem, ale ona se naklonila dopředu a hrubě mě políbila. Přál jsem si, abych měl telefon nebo kameru, abych si nahrál, jak mě její zuby tahají za rty a jak to musí vypadat, když mě dráždí jazykem.

Dech se jí zadrhne a cítím, jak jí ztuhne tělo, když dosáhne orgasmu, který je divoký a její vzdechy jsou umlčeny duněním hudby. Natáhne se přese mě k mému zipu.

“Ach, kurva, ano,” řekl jsem a prakticky jsem se rozpustil. Hlava mi spadla dozadu a vnímal jsem jen své pocity. “Kurva, Poupátko, tvrdě. Rychle.”

Po třech tvrdých “zataháních” jsem cítil, jak mi potěšení stoupá vzhůru po zádech, a za očními víčky jsem viděl zářivá světla, když jsem se udělal a pulzoval v Sářině ruce. Hudba byla najednou ohlušující, otevřel jsem oči a cítil jsem, jak mi vzrušení vyklouzává z ptáka, když jsem se konečně vrátil ze svých výšek. Několikrát jsem mrkl a setkal jsem se se Sářiným úšklebkem a spokojeným výrazem, jež vždycky měla, kterým mi znova a znova dokazovala, že mě vlastní.

“To je další věc přidaná na seznam,” řekl jsem a nova se zaměřil na účinkující, kteří jsou pořád na pódiu. Viděl jsem ji, jak se sklonila dopředu, aby se natáhla pro něco ve své kabelce a vytáhla kapesníky, aby si utřela ruce, než jimi poklepala po mých kalhotách. “Asi bychom se měli vrátit do starých časů? Kdy jsi mi říkala, kde to skončí, a já se zapnu a nechám tě tady.”

Sára se zasmála. “Mimochodem, jak ses od nich zvládl dostat pryč?” “Řekl jsem jim, že jdu na záchod a odešel jsem.”

Obočí jí zmizelo pod vlasy a smíchy se opřela o sedadlo. “A to jsi byl pryč celou dobu?”

Přikývl jsem. “Asi se budou snažit přijít na to, kde jsem byl. K čertu s nimi.”

Dokončil jsem

úpravy svého oblečení, opřel se o židli, vzal jí obličej do dlaní a hladil ji po nose. “Musím jít.”

“Ano, musíš.” “Miluju tě, Poupátko.”

“Taky tě miluju, cizinče.”

Kapitola 5 - Bennett Ryan

Jsem si dost jistý, že jsem vypadal jako idiot. Will a Henry dál upíjeli své drinky a podrobně studovali jídelní lístky a nevšímali si toho, že sedím naproti nim, zatraceně se skoro chichotali a nahodile se široce a pitomě ušklíbali.

Navzdory Maxovu náhlému odchodu jsem byl stále ve skvělé náladě z toho, jak moc jsem se bavil tím, že jsem sledoval Chloe, pak jsem jí naplácal a ošukal ji na záchodech. Bude mou ženou.

Neměl jsem ponětí, jaké mám štěstí.

“Už mají pánové vybráno?” zeptal se číšník, vzal prázdné sklenice ze stolu a položil je na svůj tácek. Will a Henry vzhlédli od jídelních lístků poprvé za deset minut a rozhlédli se po stole.

“Max se ještě nevrátil?” zeptal se Will překvapeně.

Zavrtěl jsem hlavou a skládal jsem ubrousek, abych se vyhnul jejich pohledu. “Nedívejte se tak.”

“Měli bychom na něj čekat nebo…?” zeptal se Henry. “Mohl bych jít ven a zabít několik minut u jednoho z těch stolů, když budeme čekat.”

Podíval jsem se na hodinky a zasténal; Maxova chatrná výmluva, že potřebuje na toaletu, ztrácela věrohodnost s každou ubíhající minutou. A nakonec jsem se nestaral o to, jestli Maxe přistihnou při lži - asi se tím zlepší moje noc - ale pokud půjde ke dnu Max, tak i já. Před námi je zbytek víkendu s kluky a Will z toho udělá živoucí peklo, pokud zjistí, že jsme se vytráceli s přítelkyněmi na Valentýna.

A popravdě, Will tady byl jediný single a nejvíce se soustředil na potloukání s kluky. Cítil jsem kvůli tomu bodavou bolest, protože jsme se my tři starali více o ženy, než hazard, a on byl jediný, kdo si tento víkend nezapíchal.

“Jistě, bude zpátky každou chvíli,” řekl jsem. “Necítil se dobře.” “Sakra, co jste vy dva jedli?” zeptal se Henry.

Snažil jsem se zformulovat odpověď a vzpomněl jsem si na číšníka, když jsem slyšel jeho povzdychnutí. “Dám vám, pánové, pár minut,” řekl, než se otočil a odcházel pryč.

Will zúžil oči. “Jo, o co jde,” řekl a trochu opile mumlal. “Nestalo se, aby měl člověk takový průjem a přežil.”

“Děkuju za vkusnou analýzu.” Položil jsem ubrousek na talíř a vstal. “Půjdu se tam podívat a zjistím, jak dlouho to ještě bude trvat. Vy si objednejte. Dám si filet. Krvavý.”

Odcházel jsem, ale

najednou se zastavil a otočil k nim. “Ach a dejte si víc drinků,” dodal jsem s úsměvem. “Je to na mě.”

Nálada v restauraci se změnila, když noc pokročila. Světla na stropě a okolo místnosti se změnila z bílé na teple zlatou a vše vypadalo luxusně. Hudba byla hlasitější, ale ne tak nahlas, aby si lidé mezi sebou nemohli promluvit, ale dost hlasitá, abyste to cítili hlouběji v hrudníku, jako druhé srdce. Bylo to tady více jako v nočním klubu, než v restauraci a bylo tak pro mě snadnější napsat Maxovi, když si toho nikdo nevšimne.

Kde, kurva, jsi?

Přecházel jsem venku a rozmýšlel se, jestli bych měl odejít a vypořádat se s tím.

Telefon mi

zavibroval s přicházející zprávou o méně, než minutu později.

Přijíždím. Budu tam za dvě minuty.

Musíme si promluvit, řekl jsem. Setkáme se u obsluhy.

Ohlédl jsem se přes rameno, abych se jistil, že mě Will nebo Henry nesledovali a mířil jsem na setkání s Maxem.

Casino bylo přeplněné. Z jednoho stolu se ozýval smích a chichotání a dva policejní důstojníci stáli poblíž vchodu a mluvili se skupinou zaměstnanců.

Max prošel dveřmi, zastavil se přede mnou a rozepl si kabát a uvolnil kravatu. “Vždy jsi tak nedočkavý,” řekl a dvakrát se podíval na policejní důstojníky, než mě chytil za paži. “Asi bychom měli odtud odejít…” vedl mě z toho místa z jejich dohledu.

“Ach, to je povzbuzující. Teď se vyhýbáš policii? Ježíši Kriste, co se děje? Jako bych byl komplic v nějakém kriminálním případu,” řekl jsem a projel jsem si prsty vlasy. “Čím méně víš, tím lépe, kámo. Věř mi.”

“A záchod, Maxi? Opravdu? To je to nejlepší, co tě napadlo?”

“A tvoje výmluva byla lepší? Vřed? Nebyl jsi v obraze, kámo. Ben, kterého jsem znal, by se styděl. Láska z tebe udělala slabocha.”

Povzdychl jsem si a podíval se za sebe. “Byl jsi pryč skoro hodinu. Co ti trvalo, sakra, tak dlouho?”

Široce a chlípně se na mě usmál. Vypadal šťastně. Kurva, vypadal naprosto radostí bez sebe, jako kdyby se nestaral o celý svět. Znal jsem ten výraz; měl jsem ho před méně, než 10 minutami.

“Měl jsem dámu, která křičela při orgasmu, kámo.”

“Dobře, dobře. Nepotřebuju to vědět.”

“Ty ses ptal.” Poškrábal se na krku a prokřupal si ho. “Tak jak se mají kluci?” “Vyměnili většinu své krve za vodku a probírají skvělé maso.”

“Pak bychom měli jít na večeři, ne?”

Prošel kolem mě, ale chytil jsem ho za paži a zastavil ho. “Podívej, víš, co jsem dělal a já vím, co ty, tak přestaňme s těmi kravinami. V NY mám štěstí, když jsem s Chloe 10 minut. Jsou tady jen dnes v noci. Pomozme si navzájem, abychom se odsud dostali.” Rozhodně se na mě podíval a kývl. “Jsem jediný, kterému se to zdá strašně legrační, že je Valentýn a jsme jediní, kteří se chovají jako idioti a raději je pronásledují, než aby to udělali jinak?”

“Už mě to jednou nebo víckrát napadlo,” řekl jsem a zavrtěl hlavou. Šíleli jsme z těch žen.

“Potřebujeme plán. Nebude problém, aby naši kamarádi byli v kómatu z masa, ale nebude to trvat po celou noc. A Will začíná být podezřívavý.” “Souhlasím,” řekl. “Kolik si myslíš, že toho ví?”

“Nejsem si jistý. Henry nepřestal pít a pořád se dívá na pokerové žetony ve své kapse, ale Will - myslí si, že oba trpíme strašnými zažívacími potížemi.”

Zasténal. “Chci ji vidět znova, kámo. Musím být upřímný. Je tady a je…no, rád bych si znova užil její orgasmus.” Podíval se na mě a já jsem chápavě přikývl. “Will mě nenechá nikdy zapomenout, pokud si bude myslet, že nemůžu být jediný víkend bez ní. Znáš ho. Mám ho rád, ale

je dost hádavý; nechci mu k tomu dát příležitost,” řekl a zavrtěl hlavou. “Přesně tak. Můj bratr mě rád dráždí kvůli Chloe a tomu, že jsem s ní spal, když pro mě pořád pracovala. Kdyby zjistil i o tomhle, neexistovaly by prázdniny, kde by nebavil každého historkou, kdy ho Bennett nemohl udržet v kalhotách. Sakra.” “Správně.”

“Takže, co teď? Pokud je dnes v noci chceme vidět znova, jak to uděláme?” Max přecházel tam a zpátky před recepcí, než se ke mně otočil. “Myslím, že to mám.”

“Řekni mi to.”

“Přemýšlím…” díval se do země a pořád si to dával dohromady. “Myslím… potřebujeme rozptýlení, že? A chceme se ujistit, že Will se bude mít skvěle.”

Přikývl jsem. “Ale musí to být něco víc, než chlast. Ti dva pili celou noc a nějak pořád fungují. Nechci, aby oslepli, nebo se někde vyzvraceli z podoby.”

“Zřejmě.” Max vytáhl telefon a začal se probírat kontakty. Přešlapoval jsem z nohy na nohu a pořád jsem se ohlížel přes rameno, když jsem čekal, že Henry vyjde ven, aby mě za límeček zatáhl ke stolu.

Když jsem se otočil k Maxovi, zastavil se u jednoho čísla. “Komu voláš?” “Panu Johnnymu Frenchovi,” řekl.

“Jak ho znáš? Je to starý kamarád?”

Max se zasmál. “Neříkal bych, že je mým kamarádem. Nejsem si jistý, že by kohokoli nazýval

kamarádem. Ale dluží mi několik laskavostí, a jak jsi viděl, obstarání party by v naší situaci mohlo pomoci.”

“Bojím se, že vím, o co jde.”

“Trochu mi věř, kámo. Will je tak trochu lamač ženských srdcí,” řekl a usmíval se. “My mu jen…pomůžeme.” “Pomůžeme?”

Max výmluvně pokrčil rameny.

“Chceš mu objednat šlapku?” prakticky jsem vykřikl.

Max na mě sykl a rozhlédl se okolo. “Co kdybys to řekl víc nahlas? A kdo by si myslel, že jsi takový puritán, Bene? Jsem trochu překvapený,” řekl. “Nechci, aby se s ní vyspal. Jen chceme rozptýlení. A tak dostane rozptýlení.” “Ale - “

Zvedl prst, aby mě utišil, a umístnil telefon s hlasitým odposlechem mezi nás.

Chvíli to

vyzvání, než odpoví muž s hlubokým a vážným hlasem: Johnny French. “Co pro tebe můžu udělat, Maxi? Znova,” řekl.

“Jak se dnes večer máš, pane Frenchi?” zeptal se Max. “Pořád dobře.”

“Doufám, že jsem tě nevzbudil.”

Ozval se chraplavý smích. “Vtipné. Věřím, že to, co jsi našel, se ti líbilo?”

*****

Max se usmál a já jsem zvedl obočí. Napadlo mě, že opravdu nemám ponětí, co to bylo. Ale určitě v tom byla zapletená Sára, ale teď mě zajímalo, jestli byly detaily opravdu…horší, než jsem si původně myslel.

“Bylo to úžasné. Opravdu úžasné. Jako obvykle, samozřejmě. A máš zatraceně skvělý podnik.”

“Dobře, to rád slyším. Teď k tomu, co jsi mi chtěl.” “Volám kvůli laskavosti.”

“To jsem předpokládal,” řekl Johnny rozhodně.

“Jde o to, že jsme se ocitli trochu v nesnázích a potřebujeme se z nich dostat.” “Poslouchám.”

“Potřebujeme rozptýlení. Lákadlo.” “Rozptýlení.”

“Ano. Je tady Sára, jak víš. Ale taky naši kamarádi.” “Vím…rád by ses jich zbavil.”

“Ne tak docela. Jen je chceme…pobavit. Konkrétně jednoho kamaráda. Byli bychom rádi, aby byl v bezpečí, ale možná…na několik hodin zaujatý.” “Abys mohl utéct a být se svou holkou na Valentýna.” Max se usmál. “Něco takového.”

Nakonec nastalo ticho a Max a já jsme se na sebe tázavě podívali. “Zavěsil?” naznačil jsem.

Max pokrčil rameny. “Jsi tam pořád, kámo?” zeptal se.

“Jsem tady. Jo, to není problém. Napadlo mě perfektní rozptýlení.”

~

“Nevěřím mu,” řekl jsem, když jsme se vraceli do restaurace. “Přestaň se bát. Johhny je muž slova, ujišťuji tě.”

“Nezněl moc šťastně, když jsi mu volal.”

Max mě odmávl. “Nikdy nebyl chlapem, který by mi dával květiny a říkal mi, že jsem roztomilý.”

“Zněl, jako kdybychom byli debilové.” “Jsme debilové.”

Měl pravdu. “A co Henry?” zeptal jsem se a zastavil se na schodech vedoucích do restaurace.

“Myslíš si, že bude problémem?”

“Myslím si, že kdybych mu dal 1000 dolarů do kapsy, neviděl bych ho znova do úterního rána.”

“Skvělé. Tak budeme mít skvělou večeři, počkáme na Johnnyho, až někoho pošle a pak najdeme holky. Pokud to půjde skvěle, neuvidím tvůj hnusný ksicht do rána, až pořádně začne náš víkend.”

“Ujednáno.” Potřásli jsme si rukama a šli dovnitř s novou nadějí.

Will a Henry byli tam, kde jsme je nechali, teď v obklopení přeplněných mís a talířů. Byly tady steaky, ryby, saláty se slaninou, talíře se zeleninou, ze které se kouřilo a talíře s největšími měkkýši, jaké jsem kdy viděl.

“Páni,” řekl Max, když se díval na jídlo, které by stačilo alespoň deseti lidem. “Jste hladoví?”

“Nevěděli jsme, co chcete,” řekl Henry a pokrčil rameny. “Plus Ben platí účet, tak…”

“Cítíš se lépe?” zeptal se Will skepticky Maxe. “O moc lépe, díky. Mám hrozný hlad.”

Oba jsme se posadili a Max naznačil číšníkovi. “Dám si další Macallan,” řekl. “Vodku Belveder pro mě.” Ukázal jsem na Henryho a Willa naproti mně. “A přineste jim dvěma cokoli, co budou chtít.”

“Co jsem zmeškal?” zeptal se Max a naložil si na talíř brambory. “Už jste přestali hrát a rozhodli jste se utéct spolu? Dole v kasinu je kaple.”

“Ha,” řekl Will. “Právě jsme mluvili o tom, kdo bude další. Ujistil jsem Henryho, že jedinou možností jsi ty.”

“Ach, o tom nevím,” řekl Max. “Nikdy nevíte, co se stane s jedním z těch tvých telefonátů za kořistí.”

Will se zasmál.

“Co Stello? Myslíš si, že se to stane s tebou a Sárou?” zeptal se Henry.

Max se usmál, ale byl ten úsměv, který měl, když mluvil o Sáře. “Ještě jsme o tom spolu nemluvili a rozhodně o tom teď nebudu mluvit s vámi.”

“Ale zvažuješ to,” přistihl jsem se, že to říkám. Nikdy jsem Maxe neviděl, že by se do někoho tak moc zamiloval, jako do Sáry. Znal jsem ten pocit. Alespoň to musel zvažovat.

“Samozřejmě,” odpověděl. “Ale jsme spolu jen chvíli. Máme čas.”

Přinesli nám další kolo drinků, Max se natahoval pro svůj a zvedl ho k přípitku. “Na Bennetta a Chloe. Vaše hádky jsou možná vzácné, a pokud ne - protože z koho si dělám srandu - alespoň po nich pak následuje nějaké šukání.”

Všichni jsme si přiťukli a vypili sklenice. Místnost byla najednou velká a scvrknutá, položil jsem svou vodku na stůl a místo ní si vzal vodu.

“No, nemůžu se dočkat, až se dostaneme ke stolům,” řekl Henry a třel si dlaně o sebe. “Mluvil jsem předtím s několika hráči. Jsem trochu zklamaný, že mají normální šance a žádné skvělé sázky, ale hej, nemůžou vyhrát všechno.”

“Páni. Zníš, jako by…ses v tom opravdu vzhlédl,” řekl jsem a na chvíli mě zajímalo, jestli bych si měl opravdu dělat starosti.

Pokrčil rameny a krájel svůj steak. Pro sebe jsem si slíbil, že kdyby začal počítat karty, nebo potřeboval dohled, zasáhnu. Kdo řekl, že nejsem dobrý bratr?

Pokračovali jsme ve večeři, s Maxem jsme sdíleli spiklenecké pohledy, kdy jsme se dívali ke dveřím a na sebe. Když se Will omluvil, aby šel na toaletu, s Maxem jsme dostali zprávu.

“Je tady,” zašeptal Max. Napsal něco do svého telefonu a stiskl POSLAT. “Řekl jsem Johnnymu, co má Will na sobě a bude brzy poblíž vchodu do restaurace. Show začíná.”

“Je to příliš snadné,” řekl jsem a rozhlédl jsem se okolo a v břiše se mi usadil neklid. “Od setkání s Chloe není v mém životě nic tak snadné.”

“Mohl by ses uvolnit?” řekl tiše. “Toto není zneužití informací, je to nalezení cesty, jak bychom se mohli vytratit, abychom si zapíchali. Kurva, uklidni se.” “Páni.”

Vzhlédl jsem při Henryho hlasu a rozhlédl se po místnosti. Když se Will vracel ke stolu, zastavila ho žena. Byla…krásná, měla vlnité červené vlasy a krásný make-up, že vypadala jako nějaký druh umění. Měla na sobě zdobené šaty, které jí těsně přiléhaly k tělu, a usmívala se, když se upřeně dívala na Willa a ruku měla položenou na jeho předloktí. Ale…

Šťouchl jsem Maxe a ukázal na místo, protože seděl zády. “Je to ta žena, kterou Johnny poslal?”

Vytřeštil oči, než je trochu zúžil, jako kdyby se snažil podívat více zblízka a zjistit něco, co nedává až tak smysl.

“Počkat…?” Henry řekl. Max zuřivě psal něco do svého telefonu, když jsme se s Henrym dál

dívali na Willa. Společnice od něj stála kousíček a vedla ho k baru. Zdálo se, jako by jí Will kupoval pití. “Jsem zmatený. Je to - ?”

Will se podíval ke stolu a setkal se s mým pohledem. A sakra. Vybuchl jsem smíchy a pochopil jsem. Johnny s námi úplně vyjebal a od chvíle, kdy ho ta žena našla, Will věděl, o co jde.

Rukavice byla hozena do ringu.

“Ten parchant,” řekl Max. Ale neměl jsem čas se ptát, protože se zdálo, jako by rusovláska byla připravená s Willem dál pokračovat.

Všichni jsme v napjatém tichu sledovali, jak se žena naklonila k Willovi a něco mu zašeptala do ucha. Její ruka byla velká - větší, než moje vlastní - položila mu ji na hrudník a prsty zabořila do látky. Will se zasmál, zavrtěl hlavou a pak kývl na nás u stolu.

Se svůdným úsměvem ho chytila za košili, přitáhla si ho dopředu a tvrdě ho políbila na rty.

Zatraceně.

Omráčeně ustoupil a šel ke stolu. Když se posadil, oba jsme se na sebe podívali a nebyli jsme si jistí, co se stalo. Will byl chvíli zticha a několikrát mrkl, než se natáhl pro drink. Najednou ho vypil a pak se zhluboka nadechl.

“Jste banda debilů,” řekl, opřel se do své židle a hodil si garnáta do pusy. “Ale pokud jde o líbání, volové, nebylo to vůbec špatné.”

~

Upřímně, opravdu to skončilo vítězstvím pro Willa. Podíval jsem se přes stůl, když si četl dezerty a pořád se arogantně usmíval.

“Jsem opravdu opilý, nebo jsme náhodně narazili na mužského prostituta, aby rozptýlil našeho kamaráda?” zeptal se Max.

Neodpověděl, jen zvedl telefon, aby ukázal svou nedávno doručenou zprávu: ruku Johnnyho se zvednutým prostředníčkem. Perfektní.

Zasmál jsem se a položil jsem pití s větší ránou, než jsem chtěl. “Nebudu říkat, že jsem ti to říkal, ale bylo to tak.”

“Naser si.” Max se prudce opřel o židli a projel si prsty vlasy. “Ještě není konec.

Dostane

svou příležitost a úplně nás zničí. Máš ponětí, co jsem dnes večer udělal, abych byl s tou ženou?

Vytratil jsem se z rozlučkové párty svého kamaráda. Ukradl jsem limuzínu.

Najal jsem pro mého

dalšího kamaráda zatracenou královnu, Bennette.”

Možná to bylo tím alkoholem, který jsem vypil, nebo absurdností situace, ale začal jsem se smát a pak jsem nemohl přestat.

“Myslím, že je Ben mimo,” řekl Henry. “Kdo odpískal dnešní noc?” vytáhl zmačkaný papír z kapsy asi se sázkami, které dnes dostal. “Zatraceně. Byl to Max.”

Opřel jsem se a přejel si rukama po tváři. Max měl pravdu: toto určitě ještě nebyl konec.

Kapitola 6 - Max Stella

Hučení v baru, cinkání skleniček a zvonění hracích automatů okolo nás bylo tu a tam přerušeno hlasitým výbuchem smíchu světově největšího kokota - Willa.

“Zajímalo by mě, jaké by to bylo být s mužským prostitutem?” dobíral si nás. “Jako, dobře, asi by to nebylo ilegální a ani jste nevěděli, že to byl muž. Vsadím se, že by to bylo skvělé kouření.”

Pokrčil jsem rameny, cítil jsem, jak ve mně vře pobavení z celé situace, a vybuchl jsem smíchy. “Vsadím se, že by to bylo sakra fantastické.” “Pevné uchopení,” souhlasil Bennett a zasmál se.

“Větší jazyk na pobavení, pokud víš, co tím myslím,” souhlasil jsem.

“No, sakra. Teď jste mě přiměli si přát, abych mu dal zelenou.” Will zvedl svou prázdnou sklenici na číšníka, aby přinesl další. “Kam jdeme teď?”

“Myslel jsem si, že bychom mohli jít do Tao ve Venetian,” pokrčil jsem rameny. “Nebo zpátky do Bellagio?”

“Ví někdo, kde je Henry?” zeptal se Bennett a rozhlédl se okolo, než se rozhodl, že se nestará dost, aby vstal.

Ale pak se za rohem objevily Sára a Chloe, držely se za ruce a mířily ke stolu, kde se hrál blackjack, který byl jen 10 metrů od baru. Bennett se hned narovnal a přitáhl k sobě Willovu pozornost.

“To si ze mě musíš dělat prdel,” zasténal Will a následoval Benův pohled.

Poděkoval a vzal si

nápoj od číšníka. “Ani neví, že jste tady, že? Ach můj bože, ví to. To proto jste celou noc byli takoví debilové. Jako byste vy čtyři měli podvědomé naváděcí zařízení implantované ve vašich genitáliích.” Povzdychl si. “Teď to všechno dává smysl.”

Vstal jsem ve stejnou chvíli jako Bennett, protáhl si ruce nad hlavou a pak jsem si zastrčil košili zpátky do kalhot. Will mi může říkat všechny kraviny, které chce. Jdu za Sárou.

“Pokud vám to nevadí, gentlemani, zdá se, že budu dnes u blackjacku.”

Mířil jsem k baru a pak ke stolu, kde byly holky a uspořádávaly si své žetony.

Posadil jsem se

vedle Chloe a setkal se se Sářiným pohledem o několik míst dál a trochu na ni mrkl.

“Maxi,” řekla a jednoduše se usmála. “Poupátko,” kývl jsem na ni.

Vytáhl jsem několik žetonů z kapsy, krupiér mi je rozměnil na menší a podal mi je do ruky.

“Chystám se vyhrát nějaké peníze,” řekla Chloe.

“To rád uvidím,” zamumlal jsem a zamračil se na krupiéra, aby otočil svou kartu nahoru.

Srdcovápětka.

“To já taky.” Řekl Bennett, posadil se na prázdné místo u stolu naproti Chloe a vedle Sáry.

Mezi mnou a Sárou byl vyzáblý muž, který měl na sobě obrovský klobouk a ty nejfantastičtější kotlety, jaké jsem kdy viděl.

Když jsem prohrál, otočil jsem se a podíval se na muže zblízka. “Chlape, to je skvělý knírek.”

Poklepal si na klobouk a poděkoval mi, než prohrál.

Chloe byla stále ve hře a krupiér odhalil, že má Chloe obě esa a postupku Jaků.

Do House

zbýval Jack, ale nakonec následoval Král. Krupiér vyplatil Chloe výhru, než posbíral karty na stole.

“Říkala jsem vám to!” zpívala Chloe a tančila na sedátku a poslala Bennettovi pusu. “Je to moje šťastná noc.” Bennett trochu zvedl obočí.

Podíval jsem se přes stůl baru a našel Willa, který upíjel své pití a telefonoval. Vzhlédl ve stejnou chvíli a tiše mi řekl: naser si, já jsem ho odmávl a naznačil, že budu brzy zpátky.

Problém byl, že blackjack byl zatracená zábava. Chloe vyhrávala. A ačkoli Bennett neustále prohrával všechny peníze, nezáleželo na tom. Krupiér byl v pohodě, Sářin smích byl nakažlivý a Knírek začal s hroznými vtipy mezi každým rozdáváním karet.

“Do místnosti vejde doktor,” řekl, přejel si prsty po knírku a mrkl na Sáru. “Pozdraví pacienta na vyšetřovacím stole a něco si poznačí do karty.”

Krupiér otočí naše karty dolů a všichni se v tu chvíli podíváme na karty, abychom je viděli.

“Uvědomí si, že drží teploměr a zamračí se. ´No sakra,´ říká: ´Nějaký blbec mi vzal pero.´”

A protože měla vždy smysl pro humor a milovala blbé vtipy, Sára padla smíchy na měkký okraj stolu a vypadala krásněji, než po celou noc. Tváře měla rudé z čehokoli, co pila a vypadala blaženě. Když vzhlédla, všimla si, že se na ni dívám a její úsměv povadl, jako kdyby jí horko vtékalo do žil a mrkla na mou pusu. Když jsem ji předtím našel v divadle, bylo to nejlepší rozhodnutí za celou noc.

Když na to myslím, bylo to jediné dobré rozhodnutí. Mrkl jsem na ni a olízl si rty.

“Budete se vy dva oddávat smilstvu, nebo zatraceně hrát?” zeptala se Chloe a rozhodla se zůstat u devíti odhalených karet; na stole bylo ukázaných šest a na vrcholu karet se objevila sedmička.

“Zavři pusu své ženě,” zasyčel jsem hravě.

“Mladý muž vejde do baru,” začal náš nový známý, když měl krupiér prázdné ruce a sakra, rozhodl jsem se, že je to nejlepší muž, kterého jsem potkal u stolu s blackjackem. Krupiér začal míchat karty. “Objednal si 10 panáků whisky. A barman říká: ´Sakra, kluku,´ ale i tak je seřadí do řady.”

Měl jsem rád Knírka kvůli knírku, ale taky vypadal, jako by strávil hodně narozenin sám. Byla v něm lehkost a zoufalství a i tak byl tady a říkal sprosté vtipy bandě ožralých cizích lidí.

Nevadilo mi, že se tvářil zaujatě a omámeně, když se díval na Sáru. Nemohl jsem toho chlapa vinit; neměl jsem jinou možnost, než jí propadnout; Sára byla tak neodolatelná, jako gravitace.

“Tady to je: deset panáků před tady toho dlouhána. Kluk je vypije jeden po druhém a sotva mrkne. ´Páni´ říká barman: ´co slavíš´?”

Sára už se směje a já se na ni se zájmem dívám. Nikdy pro mě nepřestala být záhadná, když jí nějaký cizinec vyprávěl sprosté vtipy ve Vegas.

Knírek se zasmál a zavrtěl hlavou: “´Moje první vykouření,´ říká kluk. Barman vypadá překvapeně a říká: ´V tom případě ti další zaplatím´.” S očekáváním se přestane dívat na Sáru.

A s oběma rukama ve vzduchu, jako by slavila, Sára vítězství křičí: “Kluk zavrtí hlavou. ´Ne, díky, chlape. Pokud mě těch deset panáků nezbaví pachuti, tak další nebude znamenat rozdíl.´”

Kolem nás ostatní vybuchli smíchy a uvědomil jsem si, že je okolo nás dav. Chloe válela, Knírek měl všechny trumfy a ve dvě hodiny ráno jsme jasně byli největší zábava v kasinu. Sára a Knírek si plácli, když krupiér začal otáčet karty a pobaveně se usmíval. Karetní hra se změnila na nekončící vtipy a pití; Chloeino oslavování bylo přerušeno častým Sářiným hlasitým a hysterickým smíchem. S trhnutím jsem si to uvědomil a podíval jsem se k baru na Willa. Bylo to dávno, co jsem řekl, že brzy skončíme a úplně jsem ztratil pojem o čase.

Byl pryč.

Vytáhl jsem telefon z kapsy a podíval se rezignovaně na mé dva zbývající 25 dolarové žetony a napsal mu. Je tady parta. Kde jsi?

Odepsal o několik chvil později: Potkáme se ve Venetian.Bolí mě z vás hlava, vole.

“Debil,” zamumlám si pro sebe, když začne Knírek říkat další vtip.

Ale jeho hlas okolo mě utichne, když mě za rameno chytne ruka. “Pan Stella.” Dav okolo stolu utichne. Všimnu si Sářina starostlivého pohledu, když vzhlédnu a otočím se na muže v tmavém obleku a velmi vážným výrazem. “Ano, chlape?”

Má v uchu sluchátko a výraz, který říká, že bych ho měl brát velmi vážně.

“Chtěl bych požádat

vás a pana Ryana, abyste šli s námi, prosím.”

“O co se jedná?” zeptal se Bennett a položil své karty na stůl. Dav si mezi sebou začal šeptat.

“Nemůžu o tom mluvit tady. Požádám vás ještě jednou, pánové, pojďte se mnou. Teď.”

Bez dalších otázek jsme vstali a zmateně se na sebe podívali a následovali muže. Otočil jsem se a povzbudivě se na Sáru usmál a naznačil: To je v pořádku. Co jsme udělali?

~

Muž v obleku nás provedl dveřmi pro zaměstnance a vedl nás dlouhou chodbou a pak neoznačenými dveřmi. Uvnitř drsné a bílé místnosti byl kovový stůl a nevypadal jako ten, u kterého jsem dnes večer byl se Sárou. Okolo byly tři kovové židle.

“Posaďte se.” Naznačil muž, abychom se posadili a pak se otočil, aby odešel. “O co jde?” zeptal se Bennett. “Ochotně jsme vás tady následovali. Alespoň nám můžete říct, proč jsme měli opustit stůl.”

“Počkejte na Hammera,” muž kývl ke zbývající prázdné židli a pak odešel. Opřel jsem se od židle, když Bennett vstal a přecházel po místnosti několik minut v tichosti, než si povzdychl a posadil se znova vedle mě. Vytáhl telefon z kapsy a něconapsal, asi Chloe.

“Tohle jsou kraviny,” zamumlal.

Souhlasně jsem zamumlal, ale pak jsem se zastavil předtím, než jsem řekl víc, když jsem slyšel přicházející kroky.

Dveřmi prošli dva muži, kteří na sobě měli padnoucí obleky, krátce střižené vlasy a ruce velikosti vodních melounů. Ani jeden z nich nebyl vyšší, než já, ale měl jsem dojem, že měli lepší bojový výcvik, než já. Což něco znamená.

Několik minut na nás v tichosti hleděli. Hodnotili nás. Cítil jsem, jak se mi tvoří pot na čele a zajímalo mě, jestli jsou tito muži majitelé limuzíny, kterou…jsem si půjčil na krátký výlet za Sárou. Buď řídili limuzínu, nebo to byli zabijáci.

Nebo to byli tajní policisté a chtěli nás pokárat za najmutí prostitutky. Zaplatili jsme za ni vůbec? Mohla je k nám navést? Nebo…blbost. Možná jsme Sára a já byli na

kamerách a oni tady

byli, aby nás rozflákali za dřívější eskapádu. V duchu jsem si procházel telefonní hovory, které budu muset provézt kvůli obvinění z neslušného chování na veřejnosti. Právník, Sára, máma, samolibý obchodní partner a hysterické sestry. A pak jsem uviděl strašidelné záběry mužů a žen v novinách, kteří byli zatčení za souložení v autě, na mostě, nebo na školním pozemku a uvědomil jsem si, že je to důvod, proč se Sárou děláme naše aktivity v klubu. Tam bychom nikdy neviděli muže v obleku, kteří se k nám řítí, aby nás napomenuli; Johnny by ten nesmysl zatajil přes policisty dřív, než by měla policie čas vejít do klubu podle souřadnic GPS.

Podíval jsem se na Bennetta, který teď klidně seděl, když se k nám v místnosti přidali muži a zdal se tak klidný, jako by byl v zasedací místnosti. Měl jednu ruku v kapse a druhou měl položenou na stehnu a díval se na dva muže před námi.

“Dobrý den, gentlemani,” řekl jsem a rozhodl jsem se, že oslava může začít. Muži byli surovci, rváči a vypadali jako z komiksů a filmů od Tarantina. Bylo příliš snadné chtít se bavit, i jenom trochu.

První, který promluvil, byl ten menší - ne malý - a jeho hlas byl hluboký jako pětileté holčičky.

“Jsem Hammer. Toto je Kim.”

Bennett Ryan byl dost opilý, aby řekl: “Oceňuji tu ironii. V obou bodech.” Muž, který se představil jako Hammer, hleděl na Bennetta dlouhou chvíli, než promluvil.

“Nemáte ponětí, proč jsme požádali Leroye, aby vás dva přivedlsem?” Odpověděl jsem. “Ach, ne?” když Bennett odpověděl: “No, rozhodně ne, protože jsme vyklidili dům.”

Když to řekl a poprvé od chvíle, kdy jsme byli přivedeni tady do této místnosti, napadlo mě, že jsme tady byli spíš pro něco spojeného s hazardem, než ukradení auta, nebo veřejné pohoršení.

Místo aby nás předvedli a propustili, budeme mít zlomené prsty jeden po druhém eunuchem jménem Hammer a surovcem jménem Kim. Skvělé.

Hammer se ušklíbl a řekl: “Máte ponětí, kolik debilů jako vy tady sedělo?

Přijedou si tady na

víkend s kamarády, kteří mají pohlavně přenosné choroby v domnění, že si tady budou užívat své počítání karet, aby se mohli vrátit za svými ošklivými přítelkyněmi a udělat na ně dojem s tím, že vyhráli pět sed dolarů?”

Bennett si autoritativně odkašlal a zeptal se: “Vypadáme opravdu jako dva muži, kteří by byli nadšení, že vyhráli pět set dolarů?”

Kim, který vypadal větší a méně děsivější, než Hammer kvůli rubínům v uších, se naklonil dopředu a praštil pěstí do stolu, až se celý zatracený pokoj začal třást. Nemohl jsem si pomoci, ale všiml jsem si, že se Bennett sotva pohnul. Já jsem jistě nadskočil; byl jsem přesvědčený, že nám kovový stůl spadne na nohy.

“Myslíte si, že je toto zasraný dům vaší matky?” zavrčel Kim a jeho hlas byl hluboký a vážný, jako Hamnmerův holčičí. “Myslíte si, že si zahrajete Go Fish na zatraceném stole?”

Bennett nehybně seděl a tvářil se netečně.

Muž se otočil ke mně a zvedl obočí, jako by to mělo znamenat, abychom oba mluvili.

“Ne,” řekl jsem a co nejklidněji jsem se usmál. “Kdybychom byli u mámy doma, nabídla by nám brambůrky a Guinness (tmavé pivo s nasládlou chutí).”

Ignoroval mou hlášku a Hammer postoupil dopředu. “Co si myslíte, že děláme s těmi, kdo počítají karty?”

“Kámo, nevěděl bych, jak počítat karty, i kdyby mě trénoval zatracený Rain Man. Je to mimo mě.”

*****

“Myslíšsi, že je to vtipné?”

Opřel jsem se do židle a těžce vydechl. Bylo to šílené. “Myslím, že jsem zmatený. Ztratil jsem všechny své žetony. I kdybychom počítali karty, nejsme v tom dobří, tak nevím, co tady děláme.”

“Nejlepší, kteří počítají karty, někdy prohrávají. Myslíte si, že počítáním někdy vyhrajete?”

Povzdychl jsem si, naklonil se dopředu a opřel si lokty o kolena. Nikam to nevede s dalšími řečnickými otázkami. “Můžu vám říct tajemství?” Hammer vypadal překvapeně a narovnal se. “Začni.”

“Nikdy předtím jsem nehrál blackjack, až dnes. Tento?” řekl jsem a kývl na Bennetta.“Sbírá ceny za pití, když sedíme u stolu. Zatraceně, on nehazardoval.”

Kim si odfrkl a řekl: “A i tak jste tady, s dvojitou s-smůlou a dvakrát tak malinkatí.”

Bennett se naklonil dopředu a tvářil se opravdu zvědavě. “Co je to za angličtinu?”

Poprvé od chvíle, kdy jsme sem vešli, jsem viděl, jak Kimovi cukl koutek rtů, jako by potlačoval úsměv. Nebo zavrčení. Nebyl jsem si opravdu jistý.

“Dám vám na výběr dvě možnosti,” řekl Hammer. “První, zlomím vám prsty. Nebo druhá, rozmlátím vám obličej.”

Mrkl jsem a cítil na krátkou chvíli hrdost, že jsem správně předpověděl náš trest. Ale něco bylo jinak. Jen protože jsem předtím nikdy nehrál ve Vegas blackjack, to neznamenalo, že jsem žil pod kamenem. Zlomení prstu a rozmlácení obličeje se zdálo mimo pravidla chování ohledně hodně kluků, které podezírali, že hráli karty.

“Podívejme se na vaše ruce,” řekl Kim a plácl do stolu. “Klamete,“odpověděl Bennett s nedůvěrou.

“Začnu s malíčkem,” řekl Hammer a svraštil rty. “Nikdo nepotřebuje malíček.” “Jdi se vycpat, správně?” zavrčel jsem a cítil jsem netrpělivost a rozhořčení.“Zapomeňte na přízvuk, jsem zatracený Američan, vy debilové - znám svá práva. Pokud začnete mluvit o násilnostech, budou tady zatracení právníci a policajti.”

Dveře se se zhoupnutím otevřely a vletěl tam Will a pomalu tleskal. Krev mi ztuhla v žilách a já jsem se opřel do židle a drsně vydechl. “Ty zmrde,” povzdychl jsem si.

“To bylo perfektní!” Usmíval se na Hammera a Kima a já jsem zasténal a položil si hlavu na ruce. Měl jsem to vědět. “Byl jsi naštvaný, ale věrohodný,” řekl mi.“Mohli jste tady rozhazovat pěstmi okolo, aby to působilo opravdově, ale trochu se mi líbí, co jsi řekl s těmi Američany. To mě opravdu dostalo.” Vzhlédl jsem, když si poklepal na hrudník na srdce a jeho pohled byl mírný a uznalý.

KdyžHammer a Kim ustoupili na stranu, Bennett vstal a šel k Willovi. Na sekundu jsem si uvědomil, že se ho možná chystá praštit, nebo kopnout Willa do koulí, ale pak jsem si uvědomil, že se usmívá. Podíval se mu do očí a pak ho poplácal po rameni, než prošel dveřmi. “Skvěle zahrané,” zamumlal, než zmizel na chodbě.

Hammer a Kim šli ke mně, natáhli ruce a teď se usmívali. “Omlouvám se, chlape,” řekl Hammer. “Pan JohhnyFrench volal. Řekl, že máme pomoci vašemu kamarádovi Willovi vyrovnat skóre. Asi jste si zasloužil něco vrátit, protože jste se chovali jako malé děti?”

Zvedl ruku a

pokrčil rameny, až mě zajímalo, jak byl spojený s gangem. “Jen jsme s vámi chtěli trochu vyjebat.”

“Zdálo se to jako nejsnadnější způsob, jak vás dostat od dam,” řekl Will a zhoupl se na patách.

Povzdychl jsem si, přejel si dlaněmi přes tvář, až se mi srdce vrátilo do normálu. Byl to dost dobrý žert. “No, když jsi nás měl tady, jsem si dost jistý, že to tam Chloe vybrala.”

“Zvládla to opravdu skvěle,” souhlasil Will. “Bylo to alespoň 1000 babek.” “No tak,” řekl Kim, pomohl mi vstát a plácl mě po zádech. “Běžte odtud a opijte se.”

“Řeknu vám co,” řekl jsem a vrátil mu potřesení rukou. “Sakra, budu se držet dál od karet.”

~

“Jsem americký občan!” řval Will a pak hystericky spadl na gauč.Bylo to asi po desáté, co to řekl za posledních 15 minut.

“Takže,“začnu. “Zaplatil jsi těm mužům 100 dolarů, aby nás vystrašili. Ale co jsi z toho měl ty?”

Will mě ignoruje a hraje, že si utírá slzy. “Tvůj vlastenecký válečný pokřik na konci budu slyšet do konce svých dnů.”

“Bylo to úžasné,” souhlasil Bennett.

Seděli jsme okolo skleněného stolu v nóbl baru v Bellagio, hověli si na semišových gaučích a usrkávali asi náš miliontý koktejl za noc. Moje podnapilost vzrůstala; až do této chvíle jsem to necítil. Ale když mi adrenalin konečně ustupoval z těla a věděl jsem, že jsou holky někde v bezpečí ve svých postelích, končetiny mi ztěžkly z našeho dobrodružství a nahromaděného alkoholu.

Bar okolo nás byl tichý; bylo po třetí ráno a většina lidí zůstávala v kasinu, nebo v mnohem divočejších barech.

Koutkem oka jsem viděl přicházejícího muže k našemu stolu. Měl na sobě oblek, sluchátko v uchu a tvářil se důležitě; číšníci mu udělali prostor a nervózně ho pozdravili.

Jasně ho k nám

zavedla nějaká náhoda, protože Will seděl s námi a nemyslel jsem si, že by s námi vyjebal znova.

“Pánové,”řekl muž a postavil se ke stolu. “Vy musíte být Bennett a Max a Will.”

Všichni jsme zdvořile přikývli.

“Starší pan Ryan se k nám připojil a je v jedné z místností, kde rozhazuje peníze,” řekl pak.

Tak tam se Henry dostal. “Ale jeho telefon nefunguje a požádal mě, abych vás zkontroloval.

Jmenuji se Michael Hawk a jsem tady viceprezident ohledně zákaznických vztahů v Bellagiu.”

Podíval jsem se na kamarády, abych viděl, jestli zpozorovali, že je tento muž známý jako Mike Hawk. Will zavřel oči na sekundu, silně polkl, pak znova otevřel oči a krotil se.

Bennett přikývl a

k mému úplnému překvapení se kousal se do horního rtu, aby potlačil další reakci.

“Chci se ujistit, že jste si užili dnešní noc,” řekl pan Hawk a podíval se na každého z nás.

“Byla úžasná,” odpověděl jsem a neustále jsem se díval na Bennetta. Neviděl jsem jej takového snad posledních 10 let: třásly se mu rty, skrýval to prstem a oči se mu začaly zalévat slzami. Nakonec se podíval na mě…a pak se zatraceně zhroutil smíchy. S rukou na tváři se Ben opřel do pohovky, třásl se smíchy a byl tak opilý, unavený a z té šílené noci se složil smíchy u muže jménem Mike Hawk, který stojí před námi. Will vedle něj zrudl, než se naklonil a zakryl si tvář oběma rukama.

“Omlouvám se,” zalapal Will po dechu. “Nechci být hrubý, pane Hawku. Je to jen příliš.”

Otočil jsem se k muži vedle našeho stolu a usmál se. “Díky moc za zkontrolování. Půjdeme a řekneme Henrymu, že jsme to zvládli.”

Mike Hawk nebyl vysoký, nevypadal hrubě a nenaháněl strach, jako vedoucí kasina ve filmech, kterého bych očekával. Byl střední výšky s kulatým a přátelským obličejem a očima plnými pochopení. Trochu jsme se smáli a vrtěli hlavami, nežodešel: “Užijte si pobyt, pánové.”

“Jen pro zajímavost,” začal jsem, když odešel: “jsem jediný chlap u tohoto stolu, kdo si dal jeho jméno dohromady.”

“Mike Hawk!” řval na mě prakticky Bennett a spustil ruce dolů. Oči měl rudé ze smíchu. “Jak bych se měl udržet? Je to jako setkání se zatraceným jednorožcem.” Will se naklonil, aby si plácli, pak si povzdychl a opřel si hlavu dozadu o gauči.“Zatraceně, to musel být zlatý hřeb večera.”

“Noc je mladá,” řekl Bennett a trochu komolil slova. Podíval se na Willovu prázdnou sklenici.

“Dej si další.”

“Ne. Je příliš pozdě, abych se opil a pak bych tě štval.”

“Číšníku!”řval jsem a křenil se. “Skotskou pro bručouna.A přineste celou láhev, pokud můžete.”

“Řekl jsem ti, Maxi, tak moc nepiju.” Will se na mě naštvaně podíval. “Je přílišpozdě, abys předstíral, že mě máš rád.”

Číšník postavil sklenici skotské před Willa s tichým cinknutím a vedle ní postavil celou láhev.

Will se na mě díval, pak na láhev a pak zavrtěl hlavou. “Ne.”

~

“To je ono,” mumlal Will a hodil mi paži okolo ramenou. “Ženy jsou složité.”

Mával mi

ukazováčkem své volné ruky před obličejem. “Jak často potkáš takovou, se kterou se můžeš takto potloukat?” natahoval “s” několik sekund, pak se naklonil dopředu a natahoval se po sklenici.

Vyletěla mu z prstů, než ji pořádněchytil do dlaně.

“Jen jedna,” přiznal jsem. “A i se Sárou je to jiné, než s vámi, kluci. Snažím se omezovat klení.” Třel jsem si čelist a znova to zvažoval. “Tak trochu.”

“Omezuješklení, jako já omezuju…” Will se odmlčel a přemýšlel. “Něco. Jsem hladový.“Přejel si rukou po tváři a podíval se na hodinky. Podobně jsem zkontroloval telefon.

Bylo skoro půl šesté ráno. “Doopravdy jsem unavený. Setkáme se v poledne na obědě a začneme tuto zatracenou rozlučkovou párty znova zítra ráno.”

Všichni tři jsme vstali, zaplatili účet a šli k výtahům a každý šátral v kapse, abychom našli klíč k pokoji, abychom jej ukázali ochrance.

Tiše jsme stáli u otevřených dveří. Byl jsem blaženě líznutý a připravený se muchlovat s mou dámou nahoře. Ani jsem se nemohl dočkat, co se stane zítra.

Kapitola 7 - Bennett Ryan

Willův hlas přerušil ticho ve výtahu. “Měli bychom si dělat starosti o Henryho, když je tam dole?”

Natáhl jsem se do kapsy a vybral bratrovu kreditní kartu - jen s tou jednou ho Mina nechala odejít z domu. “Nemám ponětí, jak hraje, ale buď vyhraje, nebo prohraje peníze a jediná karta, kterou bude mít v peněžence, bude ta, kterou si otevře dveře svého pokoje.” “Skvělé,” zamumlal Max ospale a opřel se o stěnu výtahu. “Jsem úplně zničený.”

Will si povzdychl a sledoval čísla na obrazovce výtahu. “Víte, za to, že jste byli jak párek vykastrovaných debilních jedinců, docela jste zvládli dnešní noc.”

“Klub s nahotinkami, falešnou pohotovost, zatraceně zábavnou večeři, krádež skvělého automobilu, travestitu jako eskort, Chloe, která parádně vyhrávala a skoro jsme byli zmrzačení najatými ranaři,” řekl Max a narovnal se. “Není to tak zlé, co?” Will se otočil, aby se na něj podíval. “Krádež skvělého auta?” Max si přejel dlaněmi přes obličej. “Je to příběh na jiný - “

Will zvedl ruku a vytřeštil oči. “A jak jsi mohl zapomenout na Mika Hawka?

Myslím, že

zvláště pro vás dva, byl Mike Hawk dost důležitý v nočních aktivitách.” Will škytl a mávl ke dveřím výtahu, které se otevřely. “Řekl bych, že jste zatracení podpantofláci, ale je to ještě horší.”

Sledoval jsem, jak se Maxův spokojený úsměv změnil na výsměšný. “Wille. Drahý.” Položil mu svou těžkou ruku na tvář a mlaskl jazykem. “Nemůžu se dočkat, až se objeví jedna holka a podkopne ti nohy. Myslíš si, že máš věci zorganizované. Myslíš si, že jsi spokojený se staromládeneckým bytem, svou prací a seznamem žen. Až se ta holka objeví, řeknu ti, že jsem ti to říkal a nebudu mít pro tebe pochopení, až se změníš v láskou souženého muže.”

S malým plácnutím

do Willovy tváře ustoupil dozadu a smál se, když pokračoval chodbou dál. “Toho se, sakra, nemůžu dočkat, kámo.”

Will sledoval, jak za sebou Max vleče svoje těžké nohy a pak se s očekáváním otočil ke mně, jako bych mu měl dát lekci. Pokrčil jsem rameny. “Dost to sedí. Až najdeš holku, budeme rádi za tebe, ale budeme radši za to, že tě můžeme do nekonečna štvát.”

“To proto jste moji lidé,” zamumlal a mdle se praštil do hrudníku, než se otočil na druhou stranu.

Popřál jsem Willovi dobrou noc, šel do svého pokoje a přál jsem si, abych věděl, kde zůstala Chloe. I když jsem byl tak unavený a opilý, šel bych dolů a vlezl do taxíku a jel kamkoli, kde byla.

~

Vevnitř jsem se zastavil, abych si pověsil sako a ztuhl jsem. Na dřevěném ramínku viselo Chloeino spodní prádlo z klubu s kamínky na maličké podprsence, které se třpytily ve světle přicházejícího z okna.

Šel jsem dále do pokoje a čekal na potvrzení svého zrychleného pulzu: byla tady, v mojí posteli a čekala na mě. Chloe tvrdě spala uprostřed královské matrace mezi horami přikrývek a polštářů.

Svlékl jsem si oblečení, hodil jej na podlahu, vlezl za ní do postele, kde jsem se vznášel nad ní a opíral se o nohy a ruce. Ještě jsem se jí nedotkl a jen jsem se na ni díval: na její hnědé vlnité vlasy na bílém lněném povlečení, se zavřenýma očima, ale třepotajícími se víčky, když o něčem snila a vlhkými a rudými rty, které prosí o to, abych je políbil. Vše za krkem bylo zakryto její přikrývkou, a když jsem se díval, jak jí klidně tepe pulz na krku, cítil jsem se trochu jako dravec.

Chvěl jsem se z toho, co se chystám udělat - políbit ji, vzbudit, ošukat - a pořád se mi to zdálo jako nedávno, když jsme skoro před dvěma lety byli poprvé sami v hotelu. Zvedl jsem přikrývky, vklouzl za ní a uvědomil jsem si, že na sobě nemá nic, jen mé tričko.

Pod ním byla nahá. Tak jsem si Chloe nejraději představoval: když měla ztěžklé nohy a ruce, byla ospalá a její vzdechy byly hlubší a prostopášnější.

Ještě si neuvědomila, že jsem s ní v posteli. Vykoupala se; již nevoněla jako cizí žena, ale po svém mýdle a svou přirozenou vůní po květech a citrusech. Políbil jsem ji na křivku prsu přes tričko a zvedl látku, abych jí olízl bříško až po její sladké boky.

Vlasy mi projely zvědavé prsty; pak mě pohladila po čelisti až ke rtům. “Myslela jsem si, že sním,” zašeptala. “Nesníš.”

Zapletla mi prsty do vlasů a roztáhla nohy pod přikrývkami, protože věděla, že jsem tady a chystal jsem se jí dát to, co milovala nejvíce na celé planetě. Posunul jsem se, až jsem ležel mezi jejími nohami, sklonil se a foukal na její klitoris, dráždil ji a užíval si, jak se kvůli mně prohnula, chtěla mě blíž a blaženě zasténala. Byl to tanec, který jsem miloval: líbat její boky, stehna, a když sténala, že je tak blízko. V místnosti bylo chladno, ale její pokožka byla vlhká potem a jedním prstem jsem jí lehce přejel přes její horkost. Moje Chloe vykřikla úlevou a potřebou.

Neříkala, abych byl rychlejší, protože pokud se cokoli naučila, nastalo by se, že jen zpomalím.

Byla v mé posteli, v mém pokoji a téměř se stala mou ženou a není možnost, abych to uspěchal, když jsem na ni celou noc myslel a zítra ráno nikde nemusím být - toto ráno - kromě toho, abych byl s ní v posteli.

Nechal jsem ji, aby cítila mé prsty a dech, líbal jsem ji na bříšku a ochutnával její kůži. Sakra, je nádherná, pomyslel jsem si, když zvedla ruce nad hlavu a natahovala se pro oporu. Zvedala boky a nakonec už jsem nemohl vydržet její svádění, teplo a vlhkost. Jen jednou jsem ji lehce políbil a zavřel oči z intenzity toho dotyku.

Chtěl jsem víc. Chtěl jsem, jako vždy, najít způsob, jak ji ochutnat a ošukat současně a v sekundě, kdy jí můj jazyk přejel přes klitoris, byl jsem hotový, otevřel pusu a sál. S výkřikem mi zabořila prsty do vlasů, zvedala boky a narážela do mě, až se pohyby staly rytmickým bez dalšího zadrhávání. Byla jemná, teplá a její nohy si našly cestu k mým ramenům, sklouzly mi přes záda a uzavřely se kolem mě, než jsem slyšel jen její tlumené prosení a šustění prostěradel pod ní, když se ke mně zvedala.

Její tělo se nemohlo rozhodnout, co chtělo - jazyk, nebo potěšení mých rtů - tak jsem rozhodl za ni, když jsem byl tak hladový po tajném a uspěchaném sexu, když jsme měli tak málo intimností.

Obklopil jsem ji ústy, sál a připomněl jí, že to takto miluju, když je tak měkká a divoká.

Sakra, tak moc jsem se v ní ztratil.

Její tělo pro mě bylo tak známé, všechny hloubky a křivky a její chuť, když začínala být divoká. A ačkoli jsem to začal, abych ji dráždil, nemohl jsem; její uvolnění předcházelo moje.

Rychle dosáhla vrcholu, nohy jí spadly do stran a vyklenula záda, než se její výkřiky utišily a stehna se jí přestala třást. Podepřela se o lokty a sledovala mě.

Políbil jsem ji na bříšku, vyhrnul jí tričko a odhalil její měkká plná prsa. “Ahoj, krásky.”

“Bavil ses dnes večer?” zeptala se a její hlas byl pořád ospalý ze spánku a orgasmu.

“Rozhodně to bylo zajímavé.” Zuby jsem okusoval její dmoucí prso a pak přes něj klouzal jazykem, než jsem našel bradavku. “Bennette?”

Zastavil jsem se v mém mírném útoku na její hrudník, vzhlédl a viděl její nejistý obličej.

“Hmm?”

“Je to opravdu v pořádku, že jsme to udělali? Že jsem zničila tvou rozlučkovou párty?

Prakticky jsem si tě první noc ukradla.”

“Myslíš si, že jsem tě překvapil, když jsem se rozhodl být v klubu?” Zavřela oči a trochu se usmála. Ale jen trochu. “Nebýt překvapený není to samé, jako být rád, že jsem to udělala.”

Vyhrnul jsem jí tričko až nahoru, přetáhl přes hlavu, chytil jí zápěstí nad hlavou a svázal je tričkem k sobě. “Máme celý víkend, abychom měli rozlučkovou párty. Je to opravdu v pořádku, že jsi to udělala.” Naklonil jsem se dolů a sál jí krk. “Popravdě, pokud přestaneš dělat takové šílené věci a přestaneš být divoká a bláznivá, možná mě to trochu zničí.” “Trochu?” slyšel jsem v jejím hlasu pobavení.

Podíval jsem se dolů do její tváře, její vlasy byly rozprostřené na polštáři a oči plné touhy a uspokojení a měl jsem pocit, že se vracím v čase. Jak jsme se sem, sakra, dostali? Tato žena pode mnou byla ta samá, kterou jsem opovrhoval tak jízlivě celé měsíce, kterou jsem tak strašně moc potřeboval a nenáviděl. A teď je v mém pokoji, když mám tento víkend rozlučkovou párty se svobodou, má na sobě prsten mojí babičky a ruce má svázané nad hlavou mým nejoblíbenějším tričkem, které si přivlastnila už před měsíci.

Chloe naklonila hlavu a podívala se mi do očí. “Kam ses mi ztratil?” Zavřel jsem oči a polkl. “Jen vzpomínám.”

Čekala a sledovala mě.

“Jen jsem vzpomínal na všechno a..” “A?”

*****

“Myslím na to, jak to mezi námi začalo…a jaké to bylo předtím. Snažil jsem se vzpomenout si na poslední ženu, se kterou jsem byl před tebou…a nemyslím si, že jsem ti někdy o té noci řekl.”

Zasmála se pode mnou. “Tohle bude určitě romantický rozhovor.” Trochu se zavrtěla a dotkla se svou hebkou pokožkou mého ptáka.

“Jen poslouchej,” zamumlal jsem a sklonil se, abych ji políbil. Odtáhl jsem se a řekl: “Byla mým doprovodem na benefici pro Millenium Organics. Taky jsi tam byla…” “Pamatuju si to,” zašeptala a dívala se mi na rty.

“Měla jsi na sobě ty šaty…,” vydechl jsem. “Sakra. Ty šaty. Byly - “ “Rudé.”

“Ano. Ale nejen rudé. Ohnivě rudé. Jako šaty sirény. Vypadala jsi jako zatracené splněné přání a ďábel…což je dost přiměřené, vzhledem ke všemu. Mimochodem, Amber byla můj doprovod a -

“

“Ta blond. Vysoká. S falešnými prsy?” zeptala se a jasně si to pamatovala. Cítil jsem trochu uspokojení, když jsem věděl, že mi věnovala dost pozornosti, i když mi ta žena dělala doprovod před skoro dvěma roky.

“To je ona. A byla…,” povzdychl jsem si a vzpomněl jsem si na úplnou apatii, kterou jsem cítil po celý večer. “Byla dost hezká. Ale nebyla jsi to ty. Byl jsem tebou posedlý, ale opravdu, sakra, hodně. Rád jsem hledal způsoby, jak na tebe zatlačit, abych viděl, jak na mě reaguješ. Rád jsem ti zvedal mandle, protože si myslím, že to znamenalo, že jsem se na chvíli zaměřil na tvoje myšlenky, ať už byly jakkoli zlostné.”

Znova se zasmála, natáhla se, aby mě políbila na krku a lehce sála. “Psychopate.”

“Tu noc,” pokračoval jsem a ignoroval ji: “jsi pila u baru, šel jsem k tobě a vybuchl - ani si teď nepamatuju, co jsem řekl. Ale jsem si jistý, že to bylo hnusné a zbytečné.”

Zavřel jsem oči a

vzpomněl jsem si na její obličej, jak se na mě dívala bez výrazu a úplně bez špetky zájmu. “Dívala ses na mě a pak ses zasmála, než sis vzala pití a prostě odešla. Zničila jsi mě, myslím, a nepochopil jsem to v tu chvíli, až později. Byl jsem zvyklý, když jsi reagovala na má popíchnutí trochu zraněnými city, zlostí, nebo frustrací. Ale když jsem neviděl vůbec nic, jen lhostejnost…

sakra. Zasloužil jsem si to.”

“Ani si nepamatuju, co jsi mi řekl,” přiznala. “Ale jsem si jistá, že jsem se hodně snažila, abych vypadala nezaujatě.”

“Nedlouho poté jsme se rozešli. Amber a já.” Pohladil jsem Chloe po těle, přes prsa k tváři.

Podíval jsem se jí do očí a přiznal: “Souložil jsem s ní. Ale bylo to hrozné.

Pořád jsem na tebe

myslel. Mohl jsem zavřít oči a představit si, jaké by to bylo, kdybych se tě dotýkal. Snažil jsem se

představit si vzdechy, které bys vydávala, když dosáhneš vrcholu a jak by ses cítila. Tehdy jsem se udělal. Zakousl jsem se do polštáře, abych neřekl tvoje jméno.”

Ostře vydechla a uvědomil jsem si, že zadržela dech. “Chodili jste k ní, nebo k tobě?”

Podíval jsem se pryč, když jsem ji hladil po bradě a pak se jí znova podíval do očí. Jak to bylo důležité? “K ní. Proč?”

Pokrčila rameny a zašeptala: “Jen jsem byla zvědavá.”

Dál jsem ji sledoval a viděl, jak se jí v hlavě točí kolečka a je stále zvědavější. Sklonil jsem se, abych ji políbil na ucho a zeptal jsem se: “Na co myslíš, malý ďáblíku?”

Usmála se na mě. “Jen mě zajímalo…v jakých jste byli pozicích.”

Ztuhla mi krev v žilách. “Chtěla bys to slyšet, protože si mě chceš představit s jinou ženou?”

Okamžitě zavrtěla hlavou a oči jí potemněly. Sevřela ruce do pěstí okolo uzlu na mém tričku, když měla ruce stále svázané nad hlavou. “Ráda bych slyšela, jak jsi na mě myslel. Já jen…chci to slyšet.”

“Byl jsem takto na ní,” zamumlal jsem ostražitě. “Měli jsme sex, jen jednou.

Jsem si jistý, že

mě shledala úplně obyčejným milencem.”

Zavrtěla se, aby si lépe upravila ruce a sledovala mě. Mysli, mysli, mysli. “Než jsi s ní měl sex,” řekla a dívala se mi na ústa. “Když jste přišli k ní. Vykouřila ti ho?” Pokrčil jsem rameny a přiznal: “Asi jo. Trochu.”

“A udělal jsi to samé jí?”

“Ochutnal ji?” zeptal jsem se a Chloe přikývla. “Ne,” řekl jsem. “To jsem neudělal.”

“Měl jsi kondom?”

“Vždy jsem měl kondom,” řekl jsem a zasmál jsem se. “No, před tebou.” Usmála se a převrátila oči. “Správně.” Ale když jí nohy sklouzly kolem mého pasu. “Přede mnou.” Jen jsem potřeboval trochu posunout boky a mohl bych se zatlačit do ní. Když teď mluvíme o nahotě, ona je perfektní. Nemáme tajemství. “Dosáhla vrcholu?” zeptala se. Povzdychl jsem si a přiznal. “Hrála to.”

Chloe se zasmála a zabořila hlavu do polštáře, aby na mě lépe viděla. “Jsi si jistý?”

“Určitě. Byla to působivá snaha, pokud ne přes čáru.”

“Chudák holka nevěděla, co promeškala.”

“Bylo to jen několik dnů před tím dnem v konferenční místnosti,” zašeptal jsem a políbil ji do koutku úst. “Myslím, že jsem do tebe byl už v tu chvíli zamilovaný. Takže, když se vrátím k té noci s Amber, měl jsem pocit, jako bych podváděl. Tak jako jsi mě dnes našla - s páskou na očích a pasivně přijímajícího tanec na klíně - chci si vyjasnit všechny mé potenciální hříchy. Asi proto teď mluvím o Amber.”

Vážně se na mě podívala a vytřeštila oči. “Zlato. Nepodváděl jsi. Ať už s Amber, nebo kdyby to byla jiná žena, která by na tobě tančila.”

“Neudělal bych to, víš to,” řekl jsem pevným hlasem. Natáhl jsem se nad ní, rozvázal jí ruce a opatrně jí hladil zápěstí. “Viděla jsi, že jsem nebyl vzrušený, než jsem zjistil, že jsi to ty. Nemohl bych ti být nevěrný.”

Přikývla a pak mě svými napuchlými rty líbala na krku. Opuchlými od hrubého zacházení, které jsem si k ní dovolil před nedlouhou chvílí. Sakra, musí být všude bolavá. I tak spustila ruce, natáhla se mezi nás a hladila mě svým pohlavím.

Když mě políbila, tiše mi zasténala proti jazyku. “Chutnáš jako já.” “Jak se to mohlo stát?” zeptal jsem se a kousal ji do spodního rtu.

Zvedla boky a zatlačila jimi do mě s náhlou potřebou.

“Pomalu,” zašeptal jsem, odtáhl se a pomalu jsem se do ní zasunul a zasténal jí do krku.

“Neudělej se příliš rychle.” Sakra. Chutnala jako med, tak hladce a sladce. “Je to tak dobré.

Vždycky je to tak, zatraceně, dobré, Chloe.” “Jak jsi to věděl?”

Na chvíli jsem se zastavil, když jsem se odtáhl a chtěl jsem odpovědět na její otázku. “Jak jsem věděl, že jsi bolavá?” Přikývla.

Byla to její nejoblíbenější hra, když jsem jí říkal ty malé věci, kterých jsem si všiml. Věnoval jsem jí pozornost; milovala to.

“Předtím jsi mi dost divoce jezdila na prstech.” Něco zamumlala, zavřela oči a hladila mě po zádech. “A nebyl jsem mírný ani na záchodech.”

“To jsi nebyl,” zašeptala a otočila hlavu, aby mi sála rameno.

Začal jsem zlehka a pravidelně se v ní pohyboval. “A teď, když jsem tě laskal pusou? Nebyl jsem překvapený, že jsi byla trochu bolavá.”

“Jsem blízko. Rychleji, prosím, zlato,” zalapala po dechu, ale nezrychlil jsem. “Nebude to rychleji,” zašeptal jsem jí do ucha. “Bude to pomalý sex, ze kterého jsem nejdivočejší. Když tě můžu co nejlépe cítit a slyšet každé tvé povzdychnutí.

Můžu si představit, jak

vypadáme pod přikrývkami, když se v tobě pohybuju. Myslím na to, kolikrát si se mnou dosáhla vrcholu. Nedokážu toto vše vnímat, když tě tvrdě šukám v posteli, v koupelně, nebo v kasinu.”

Dech se jí zadrhával, až mě tiše prosila, abych ji tam dostal. Hladila mě vzhůru po zádech, okolo krku až k obličeji. Cítil jsem chladný dotek jejího zásnubního prstenu a pomyslel si: sakra, tato žena bude mou manželkou, bude mít moje dítě a budeme mít společný domov a život. Uvidí mě zestárnout a šílet. A slíbí mi, že mě bude milovat i přes to všechno. Zvedl jsem se nad ní, narovnal ruce, abych mohl vidět, jak se v ní pohybuju.

Ale vzala mi

obličej do dlaní a přiměla mě podívat se jí do očí. “Hej.”

Snažil jsem se popadnout dech a cítil jsem, jak mi pot z čela dopadl na její hrudník. “Jo?”

Olízla si rty a polkla. “Tak moc tě miluju.” Palcem mi vklouzla do pusy, já jsem ji tvrdě kousl a přiměl ji, aby prudce zasténala. “A cokoli se stane mimo tuto chvíli, nás…” “Já vím.”

Podívali jsme se na sebe zoufalým a souhlasným pohledem, jako kdybychom nikdy neměli dost, že možná náš ideální život bude takový, kdy se navzájem budeme o samotě dotýkat, ale nikdy to nebude jen tato realita. To byl důvod, proč zničila mou rozlučkovou párty se svobodou, ale zítra odjede. A taky proč jsem se nemohl držet dál, protože jsem věděl, že je ve stejném městě.

A byla tady, její ruce a nohy byly ztěžklé ze vzrušení a naléhavě ke mně zvedala boky, aby dostala to, co potřebovala. Vždy by mi patřila - doma, v práci, v posteli - a ta myšlenka mě dostávala blíž k mému uvolnění.

Byla tak blízko, ale naneštěstí jsem byl blíž. “Dostaň se k tomu, zlato. Já…já nemůžu…”

Chytla mě za boky a hlavu zatlačila do polštáře. “Prosím.”

Ztuhl jsem, divoce vrážel svými boky a sotva zadržoval orgasmus. “Kurva, dostaňte se tam, Millsová.”

Byl to hlas, který jsem používal zřídkakdy, protože jsem nikdy nechtěl ztratit vliv, který na ni mám. Zrudnutí se jí šířilo dolů po hrudníku, vyklenula záda a zvedala své boky výš, aby mě mohla cítit hlouběji. Rozevřela rty, když ostře vykřikla a dosáhla pode mnou orgasmu. Nikdy se nenabažím pohledu na Chloe, když dosáhne svých výšek. Když jí zrudne kůže, oči jí potemní, když se na mě dívá a rty naznačuje moje jméno…sakra, pokaždé mi to připomene, že jsem jediný muž, který jí dá takové potěšení. Ruce jí těžce a s vyčerpáním spadnou dolů a jazykem si navlhčí rty.

“Sakra,” zašeptá a chvěje se.

Zaplavila mě úleva a otevřel jsem si branku k vlastnímu uvolnění a byl jsem oslepený tím senzačním pocitem, když byla okolo mě. Tak sladká, vlhká…vyklenul jsem záda, když jsem dosáhl uvolnění a zakřičel v tichém a prázdném pokoji.

Můj křik se ozýval od stropu, když jsem se na ni zhroutil celý zpocený a unavený. Chtěl jsem jí zabořit obličej do křivky jejího krku a spát tak alespoň tři dny. Zasmála se a zasténala pod mou vahou. “Slez ze mě, Hulku.”

Přetočil jsem se a prakticky dopadl na matraci vedle ní. “Zatraceně, Chlo. To bylo…”

Přitulila se ke mně a zavrněla. “Velmi, velmi dobré.” Začala mi okusovat čelist, když zašeptala: “Budu potřebovat alespoň 10 minut, než to uděláme znova.” Zasmál jsem se a pak se to změnilo v chraplavé kašlání, když to na mě dolehlo. “Ježíši, ženská.

Možná budu potřebovat o něco delší chvilku. Zatraceně, jen mě chvilku objímej.”

Políbila mě na krk a zašeptala: “Nemůžu se dočkat, až se staneš pan Bennett Mills.”

Zprudka jsem otevřel oči. “Co?”

Chraplavě a hluboce se zasmála proti mé kůži. “Slyšel jsi mě.”