Isaac Asimov

Mluvící kámen

(The Talking Stone)

Pás planetek je rozsáhlý a žije v něm jen

nevím, který byl poslední", a Vernadsky

je kapitán, se nestal prospektorem na

málo lidí. Lany Vernadsky, který na Stanici

zapsal jenom Pás, což je běžně používané

planetkách jen proto, že miloval samotu.

5 odsluhoval sedmý měsíc ze svého ročního

zkrácené označení pro pás planetek) - cíl

"Děláte do nějakého určitého typu horniny?"

úvazku, si říkal stále Častěji, zda odsouzení

letu, ("Země") - důvod zastavení ("nepra-

zeptal se.

k téměř úplné samotě ve vzdálenosti

videlný chod hyperatomového pohonu").

"Do chrómu a manganu," odsekl

sedmdesáti miliónů mil od Země za ty pení-

"Kolik máte v posádce lidí, kapitáne?"

kapitán a zamračil se.

ze vůbec stojí. Byl mladý a subtilní - na

zeptal se, když prohlížel lodní dokumenty.

"Ano? ... Být vámi, vyměnil bych Jenne-

astroinženýra ani na asteroiďana nevypadal.

"Dva," odpověděl kapitán. "A co kdyby

rův rozdělovač."

Měl modré oči, máslově žluté vlasy a nepro-

ses teď podíval na motor? Máme naspěch -

"Ten je příčinou závady?"

niknutelnou masku nevinnosti, která skrý-

se zásilkou." Měl namodralé tváře s tmavým

"Ne, to ne. Ale je trochu vychozený.

vala jeho schopnosti rychlé dedukce i sklon

strništěm vousů, choval se jako ostřílený

Riskujete, že do miliónu mil se vyskytne

ke zvědavosti, teď znásobený samotou.

další porucha. A když už jste tady..."

A vzhled nevinnosti i sklon ke zvědavosti

"Dobrá, tak ho vyměň. Ale zjisti laskavě,

mu na palubě kosmické lodi Robert Q dobře

co může za ten nepravidelný chod, ano?"

posloužily.

"Dělám, kapitáne, co můžu."

Když Roben Q přistál na vnější plošině

Poslední slova pronesl kapitán tak

Stanice 5, Vernadsky se na jeho palubu

nevlídné, že zkrušil i Vernadského. Ten

dostavil téměř okamžitě a s takovou radostí,

chvíli pracoval beze slova, pak se vztyčil.

jaká by se u psa projevila vrtěním ocasu

"Máte semireflektor zamlžený gama

a kakofonií šťastných štěků.

paprsky. Vždy, když se pozitronový paprsek

•Na jeho radosti nezměnila nic ani

otočí do své polohy, motor na chvíli

skutečnost, že jeho úsměvy narazily na

vynechá. Musí se vyměnit."

zarputilé, zlověstné mlčení, tak výmluvně

"Jak dlouho to bude trvat?"

vyzařující ze zbrázděného obličeje kapitána

"Několik hodin. Možná dvanáct."

Roberta Q. Pokud šlo o Vemadského, byla

"Cože? Už tak mám zpoždění!"

to loď, na jejíž společnost se těšil a kterou

"S tím nic nenadělám." Vernadsky neztra-

vítal. Té bylo k dispozici jakékoliv množství

til dobrou náladu. "Můžu, jen co můžu.

z miliónů galonů ledu nebo z tun zmra-

Systém se musí tři hodiny proplachovat

zených potravinových koncentrátů, ulože-

héliem, než budu moct dovnitř. Pak musím

ných v provrtaných útrobách planetky, která

prospektor, který strávil na planetkách celý

nový semireflektor seřídit, a to zabere dost

sloužila za sídlo Stanice 5. Vernadsky měl

život, ale hovořil jako vzdělaný, téměř kulti-

času. Dokázal bych to skoro přesně za něko-

připravené všechny nástroje a přístroje,

vovaný člověk.

lik minut, ale jenom skoro přesně - hava-

které mohly být zapotřebí, a byl připraven na

"Samozřejmě".

rovali byste dřív, než byste se dostali

každou výměnu součástek, jaká by u libo-

S kapitánem v patách přivlekl Vernadsky

k oběžné dráze Marsu."

volného hyperatomového pohonu mohla

diagnostickou soupravu do strojovny.

Kapitán se zamračil. "Pusť se do toho.

přijít v úvahu.

Dovedně a rychle proměřil obvody, stupeň

Začni."

Jeho chlapecký obličej tonul v úsměvu,

podtlaku a intenzitu silového pole.

Vernadsky opatrně manipuloval se

když vyplňoval běžný formulář - vypisoval

Nedokázal se však zbavit myšlenek na

zásobníkem s héliem na palubě lodi.

jej rychle, později převede údaje na

kapitána. Neměl sice svoje okolí nijak

Zásobník nevážil prakticky nic, protože

evidenční záznam pro počítač. Zapsal název

v lásce, ale neurčitě si uvědomoval, že

generátory pro pseudogravitační pole lodi

a výrobní číslo lodi, číslo motoru, číslo

existují lidé, kteří v nedozírné prázdnotě

b y l y v y p n u t y , a l e j e h o h m o t n o s t

generátoru silového pole a tak dále - místo

a volnosti kosmického prostoru nacházejí

a setrvačnost zůstaly zachovány. Proto se

odletu ("asteroidy, je jich zatraceně hodně,

okouzlení. Měl ale dojem, že člověk, jakým

s ním muselo manévrovat opatrně a přesně,

zejména při změně směru. A to bylo o to

že silíčka nikdy neviděl, byla svým způso-

Kapitán zabručel něco neurčitého.

obtížnější, že ani Vernadsky nic nevážil.

bem pravda, protože viděl jenom jejich

"Kde jste k němu přišel?" zeptal se

Jelikož se celou pozorností soustřeďoval holografické fotografie - ale také četl, jak

Vernadsky.

na zásobník, stalo se, že v přeplněných oddí-

vypadají. Avšak bezprostřední skutečnost

"Na jednom z asteroidů."

lech lodi odbočil nesprávným směrem a na má v sobě něco, co nelze nahradit ani

"Poslyšte, ten největší, jaký byl zatím

chvíli se ocitl ve zvláštní, temné místnosti.

slovem, ani obrazem.

nalezen, má délku asi dvou palců. Tohoto

Stačil jen polekaně vykřiknout - a už

Silíček měl pokožku z olejově hladké

byste mohl na Zemi prodat nějakému muzeu

u něho byli dva muži posádky, kteří vytlačili

šedi. Pohyboval se pomalu, jak se sluší na

nebo univerzitě za hezkých pár tisíc dolarů."

zásobník ven a zavřeli za ním dveře.

tvora, který žije v útrobách skal a sám je více

Kapitán pokrčil rameny. "Tak, prohlédl

Neřekl ani slovo, když napojoval

než z poloviny kamenem. Pod pokožkou se jste si ho. Vraťme se zpátky k pohonu."

zásobník na vstupní ventil motoru

mu nevinily svaly, pohyboval se přeru-

Tvrdým stiskem uchopil Vernadského za

a naslouchal tichému Šumění hélia, zapla-

šovaným posuvem tak, že jednotlivé loket, a právě když se otáčel, ozval se poma-

vujícího vnitrní prostor a zvolna vypla-

kamenné,destičky po sobě hladce klouzaly.

lý, splývavý hlas, který zněl dutě a skřípavě.

vujícího absorbované radioaktivní plyny do

Měl všeobecně oválný tvar, nahoře Ten hlas vznikal pečlivě modulovaným

nenasytné prázdnoty kosmického prostoru.

oblejší a dole zploštělejší, a dvě řady třením kamenných destiček o sebe

Pak zvědavost zvítězila nad opatrností.

přívěsků. Na spodní straně měl něco jako a Vernadsky se na jeho původce zahleděl

"Kapitáne," ozval se, "máte na palubě

nožky, umístěné radiálně. Těch bylo celkem téměř zděšeně.

silíčka. A velkého."

Šest a na jejich koncích čněly křemenné

To promluvil silíček - z kusu skály se

Kapitán se k němu zvolna otočil.

hrany, zesílené vrstvičkou z kovu, kterými

najednou stal mluvící kámen, který pronášel:

"Opravdu?" pronesl hlasem, z něhož vymi-

se silíček provrtává horninou a rozmělňuje ji

"Ten člověk se v duchu ptá, jestli tahle věc

zelo jakékoliv zabarvení.

na stravitelné porce.

mluví."

"Zahlédl jsem ho. Co kdybych se na něho

Na zploštělé spodní straně, kam nebylo

"Pro lásku kosmu, ono to mluví!" vydechl

kouknul blíž?"

vidět, dokud jste ho nepřevrátili na záda, měl

Vernadsky.

"Proč?"

také otvor, jímž se do jeho útrob dostávaly

"To stačí!" rozhodl kapitán netrpělivě.

Vernadsky se uchýlil k prosebnějšímu

rozmělněné minerály. Tam reagoval vápe-

"Viděl jste ho a taky jste ho slyšel. Teď

tónu. "Podívejte, kapitáne, na tomhle šutru

nec a hydratované křemičitany za vzniku

pojďme."

už žiju přes půl roku. O asteroidech jsem

silikonů, z nichž sestávala tkáň. Přebytečný

"A čte myšlenky," dodal omámeně

přečetl všechno, co se mi dostalo do ruky,

oxid křemičitý vycházel z téhož otvoru ve

Vernadsky.

což znamená všechno také o silíčcích. Ale

formě tvrdých, bílých výměšků.

Silíček zatím pokračoval: "Mars se otáčí

nikdy jsem ani malý exemplář neviděl.

Jak byli extraterologové zmateni hladký-

za dvě čtyři hodiny tři sedm a půl minuty.

Slitujte se."

mi oblázky, roztroušenými v dutinách mezi Hustota Jupitera je jedna celá dva dva. Pluto

"Mám za to, že máš co na práci."

skalnatými útvary planetek do doby, než je planeta, která je nejvíce daleko. Slunce je

"Jenom proplachování héliem na dost

objevili silíčky! A jak je uváděl v úžas nejtěžší a má hmotnost dvě nula nula nula

hodin. Než to skončí, nedá se nic jiného

způsob, jakým tito tvorové produkují sili-

nula nula..."

dělat. A proč, kapitáne, vozíte s sebou

kony - siloxanové polymery s uhlo-

Kapitán táhl Vernadského pryč. Ten,

silíčka?"

vodíkovými skupinami v bočním řetězci -

zpola kráčeje pozpátku, zpola klopýtaje,

"Pro potěšení. Někdo má rád psy, já zase

vykonávající tolik z těch funkcí, které

užasle naslouchal výčtu nul, a pak se zeptal:

silíčky."

v pozemských formách života obstarávají

"Kapitáne, odkud k tomu všemu přišel?"

"Přiměl jste ho, aby mluvil?"

proteiny!

"Předčítali jsme mu starou publikaci

Kapitán zrudl. "Proč se ptáš?"

Z nejvyššího bodu zad vystupovaly

o astronomii, skutečně starou."

"Někteří z nich mluví. Někteří dokonce přívěsky: dva obrácené kužely, duté - něco

"Z doby, kdy se ještě neznalo lítat

čtou myšlenky."

jako uši - které přesně zapadaly do dvou

kosmem," přidal se jeden z členů posádky.

"Co vlastně jsi? Expert na tyto potvory?"

rovnoběžných rýh, svažujících se po zádech,

"Není to ani filmka, ale obyčejnej tisk."

"Četl jsem o nich, jak jsem už říkal. No a které mohl silíček rychle vztyčit. Když se

"Zavři klapačku!" utrhl se kapitán.

tak, kapitáne, pojďme se podívat."

provrtával skalami, uši mel sklopené, aby

Vernadsky zkontroloval ve výtoku hélia

Vernadsky se snažil nedat na sobě znát, že nenarušovaly plynulou křivku těla. Když úroveň záření gama - konečně mohl

si uvědomuje, že před ním stojí kapitán a odpočíval ve vyhloubené dutině, uši napří-

s proplachováním skončit a vlézt dovnitř.

z obou stran jeden člen posádky. Každý mil, aby měl lepší a citlivější příjem signálů. Práce to byla namáhavá, ale přerušil ji jen

z těch třech byl větší než on, těžší a - jak byl Vzdálená podobnost jeho uší s ušima jednou, aby se napil kávy a na chvíli si

přesvědčen - ozbrojen.

králická byla důvodem, proč se mu běžně oddechl.

"O co jde?" zeptal se. "Já vám ho nechci říkalo silíček. Vážnější extraterologové,

S úsměvem, v němž převažovala naivita,

ukrást. Chci se na něho jenom podívat."

kteří měli ve zvyku používat pro takové pronesl: "Víte, kapitáne, jak se na to dívám

Snad to bylo kvůli nedokončené opravě, tvory označení Silioceneus asteroides, se já? Ten tvor žije uvnitř skály, v nitru něja-

že zůstal v té chvíli naživu. A snad, což bylo domnívali, že tyto takzvané uši by mohly mít kého asteroidu celou svou existenci. Snad

pravděpodobnější, mu prokázal službu jeho určitou souvislost s nedokonale rozvinutou stovky let. Je pěkně velký a pravděpodobně

bezstarostný a téměř prostoduchý vzhled telepatickou schopností, jakou mají šelmy. mnohem chytřejší než řadoví silíčci. Vy ho

nevinnosti.

Menšina měla jiné názory.

teď vytáhnete a on najednou zjistí, že je něco

"Dobrá, tak pojď," svolil kapitán.

Silíček se zvolna sunul přes zaolejovaný víc než skála. Objevuje spoustu věcí,

A Vernadsky šel za ním, mozek mu kámen. Další takové kameny se povalovaly o jakých nikdy neměl ani tušení. Proto se

pracoval na plné obrátky a puls měl proka-

v jednom rohu místnosti a představovaly, zajímá o astronomii. Je to tento nový svět,

zatelně zrychlený.

jak Vernadsky věděl, zásobárnu potravy. nová poznání, které čerpá z knihy a také

Nebo alespoň materiál pro stavbu tkáně. Ale, z lidského myšlení. Nemyslíte, že je to tak?"

jak se dočetl, to by samo o sobě pro energii

Dělal, co mohl, aby kapitána vypro-

nestačilo.

vokoval, aby zjistil něco určitějšího, oč by

V posvátné bázni a s určitou úlevou zíral

"To je ale kousek!" netajil se obdivem.

svoje dohady mohl opřít. Proto riskoval,

Vernadsky na šedé stvoření před sebou. To,

"Je delší než stopu!"

když naznačoval to, co muselo být polo-

vinou pravdy, ovšem tou méně závažnou

Formát v extraterologii. A taky říká, že pro

Hawkins vytřeštil oči na Vernadského

polovinou.

tenhle účel má silíček uši." Vernadsky přilo-

rozjívený obličej. "Svatá prostoto!"

Avšak kapitán, opřený o stěnu s rukama

žil ke spánkům dva ukazováčky a zatřepal

"A nezatahuj do toho nikoho dalšího! Jen

založenýma přes sebou, se pouze zeptal:

jimi. "Vůbec žádná telepatie. Ušima prý

ty, já a policejní křižník. Budou bez energie,

"Kdy s tím budeš hotov?" To bylo to

dokáže zjistit gama záření tak nízké intenzi-

a my budeme mít dělo nebo dvě. Řeknou

poslední, co řekl, a Vernadsky se s tím

ty, jakou žádný přístroj nepostihne.",

nám, kde se uranový asteroid nachází. Určí-

musel smířit.

"Oukej. No a co?" zeptal se Hawkins

me jeho polohu a teprve pak se spojíme

Konečně seřídil pohon tak, jak si umínil,

netečně, ale začal přemýšlet.

s velitelstvím hlídkové služby. Doručíme

a kapitán zaplatil přiměřenou částku v hoto-

"Tohle. Urth říká, že na žádném asteroidu

jim tři, uvědom si to, tři pašeráky uranové

vosti, přijal stvrzenku a odstartoval s lodí

není tak silná úroveň gama záření, aby uživila

rudy, jednoho obrovského silíčka, jakého na

v oslňujícím žáru hyperenergie.

silíčka delšího než dva palce. Nestačí jeho

Zemi dosud nikdo neviděl, a jeden, opakuji,

Vernadsky pozoroval odlet lodi s téměř

intenzita. A teď zde máme exemplář o délce

jeden velikánský kus tak bohaté uranové

nesnesitelným vzrušením. Pak rychle zamí-

jedné stopy. Dobrých patnáct palců."

rudy, jakou na Zemi taky nikdo dosud nevi-

řil ke své subéterické vysílačce.

"No a..."

děl. Ty dostaneš poručíka a já si pomůžu

"Musím mít pravdu," bručel si pro sebe,

"A ten musí pocházet z asteroidu, který je k trvalému místu na Zemi. Platí?"

"musím".

takovým materiálem zrovna prolezlý, plný

To Hawkinse omámilo. "Platí!" zařval.

uranu a bohatý na gama záření. Z asteroidu,

"Hned tam jsem!"

který je natolik radioaktivní, aby byl na

dotek teplý, a který leží mimo běžné trasy,

Clen hlídkové služby Milt Hawkins přijal

takže se k němu ještě nikdo nedostal. Jen si

hovor v soukromí své domácí stanice na

představ, že nějaký šikovný chlápek na tako-

Do lodi málem vrazili, dříve než ji spatřili

Hlídkovém asteroidu 72. Na bradě měl

vém asteroidu náhodou přistane, povšimne

v slabém svitu odraženého slunečního

dvoudenní strniště, v klíně plechovku

si, že skála je teplá, a začne uvažovat. Ten

světla.

vychlazeného piva a videofonní přijímač

kapitán Roberta Q není žádný skálolezecký

"Nenechals jim ani tolik energie, aby

a ve svém zarudlém obličeji s širokými

trouba. Myslí mu to."

zapnuli poziční světla?" divil se Hawkins.

lícními kostmi melancholický výraz, který

"Pokračuj."

"Ale neodstavils jim nouzový generátor, že

byl výsledkem stejné samoty jako nucená

"Řekněme, že ustřelí kus skály na rozbor

ne?"

veselost v očích Vernadského.

a natrefí na obrovského silíčka. Teď už ví, že

Vernadsky pokrčil rameny. "Šetří energii

Hawkins se přistihl, že je mu dobře, když

se mu podařil nejneuvěřitelnější nález

v naději, že je někdo uslyší. Vsadím se, že

do očí na obrazovce hledí, i když patřily

v historii. A nepotřebuje rozbor. Silíček ho

právě teď vynakládají veškerou energii, co

jenom Vernadskému. Společnost je

zavede k bohatým žílám."

jim zbývá, na subéterické vysílání."

s p o l e č n o s t . H a l a s n ě h o p o z d r a v i l

"Proč by měl?"

"Jestli ano," poznamenal Hawkins, "pak

a rozkošnicky naslouchal jeho hlasu, aniž se

"Protože se chce dozvědět o vesmíru. je teda nemůžu chytit."

příliš namáhal vnímat to, co sděluje.

Protože strávil možná tisíc let pod skalami

"Nemůžeš?"

Pak příjemná pohoda náhle skončila -

a právě objevil hvězdy. Umí číst myšlenky

"Ani ň."

Hawkins použil uši k tomu, k čemu mají

a může se naučit mluvit. Mohl by navrhnout

Policejní křižník se přibližoval lodi po

sloužit, a řekl: "Zadrž. Za - drž. O čem to

dohodu. A poslyš, ten kapitán by ji s radostí

spirále. Jeho kořist, bez energie, letěla

vlastně povídáš?"

přijal. Těžba uranu je však státním mono-

prostorem konstantní rychlostí deseti tisíc

"Copak jsi mě nevnímal, ty natvrdlá poli-

polem. Prospektoři bez licence nesmějí

mil za hodinu. Křižník se jí rychlostí přizpů-

cejní uniformo? Vylévám ti svoje srdce."

s sebou vozit ani gajgry. Pro našeho kapitána

sobil a přibližoval se k ní.

"No, no. Tak ho vylévej po menších

je to perfektní příležitost."

Hawkinsovým obličejem přeletěl

dávkách! Jo? Co je s tím silíčkem?"

"Možná, že máš pravdu," poznamenal

bolestný výraz. "To snad ne!"

"Ten chlápek má jednoho na palubě.

Hawkins.

"Co se děje?"

Chová prý ho pro potěšení a krmí ho zaole-

"Vůbec žádné možná. Měls je vidět, jak

"Dostali zásah. Meteoritem. Bůh ví, že

jovanými šutry."

kolem mě stáli, když jsem si silíčka prohlížel

je jich tady víc než dost."

"Jo? Dal bych krk na to, že při courání po

- vrhli by se na mě, kdybych pronesl jediné

Z Vernadského obličeje i hlasu vymizel

asteroidech by prospektor choval pro potě-

podezřelé slovo. Měls je vidět, jak se mnou

entuziasmus. "Zásah? Ztroskotali?"

šení i kus eidamu, kdyby ho mohl donutit,

za dvě minuty vypochodovali ven."

"V lodi je díra jako vrata od stodoly. Mrzí

aby si s ním povídal."

Hawkins si přejel dlaní strniště na bradě a

mě to, Vernadsky, ale tohle nevypadá

"Tohle není ledajaký silíček. Žádný z těch

v duchu odhadoval, za jak dlouho by se

dobře."

dvoupalcových trpaslíků. Je víc než stopu

mohl oholit. A zeptal se: "Jak dlouho můžeš

Vernadsky zavřel oči a ztěžka polkl. Věděl,

dlouhý, chápeš? Do kosmu, člověk by

toho chlápka na stanici zdržet?"

co Hawkins míní. Při opravě loď úmyslně

myslel, že kořen, co žije na asteroidech,

"Zdržet ho! Do kosmu, vždyť už je pryč!"

poškodil a to je počínání, které lze posuzovat

bude taky něco o nich vědět."

"Cože? Tak proč se o tom sakra bavíme?

jako trestný čin. A smrt způsobená trestným

"Jo, a tak mě snad poučíš ty."

Proč jsi ho nechal pláchnout?"

činem je vražda. "Koukej, Hawkinsi, ty víš,

"Podívej, zaolejované kameny jsou pro

"Byli tři," vysvětloval Vernadsky trpě-

proč jsem to udělal," bránil se.

stavbu tkáně. Ale odkud bere tak velký silí-

livě, "každý z nich větší než já, každý z nich

"Vím jen to, co jsi mi hlásil, a v tomto

ček energii?"

ozbrojen a připraven zabíjet. Co jsem měl

smyslu budu vypovídat, když budu muset.

"To ti nepovím."

podle tebe dělat?"

Ale jestli to nebyli pašeráci..." Nedopověděl.

"No přece ... Němota se tam kolem tebe

"Tak jo, ale co podnikneme teď?"

Ani nemusel.

někdo?"

"Vyrazíme a sebereme je. Bude to dost

Na vrak lodí vstoupili v těžkých

"Teď zrovna ne, i když bych nebyl proti."

jednoduché. Seřizoval jsem jim semi-

ochranných skafandrech.

"To tě za chvíli přejde. Silíčci získávají

reflektory, ale seřídil jsem je podle svého.

Z Roberta Q zbyla troska, zvenčí i uvnitř.

energii přímou absorpcí gama záření."

Do deseti tisíc mil budou zcela bez energie.

Bez energie nemohli generovat ani nejslabší

"To říká kdo?"

A do Jennerova rozdělovače jsem strčil

ochranný štít proti meteoritu, který je zasáhl,

"To říká člověk jménem Wendell Urth.

stopovací indikátor."

ani zjistit meteorit včas, ani se mu vyhnout,

kdyby ho přece jenom včas zjistili. Meteorit

jejich baterek se objevily tuny horniny.

bláznivě srdce. "Hawkinsi, musíme ho

promáčkl trup lodi, jako by byl z hliníkové

Hawkins zvedl dva kousky střední veli-

přenést."

fólie. Roztříštil pilotní kabinu, způsobil únik

kosti a dychtivě je vsunul do kapsy

"Proč?"

vzduchu a zabil všechny tři muže na palubě.

skafandru. "Jako doličný předmět," proho-

"Pro lásku kosmu, zvuk se přece ve vakuu

Jeden z členů posádky byl při nárazu

dil, "a na rozbor."

nešíří. Musíme se dostat na křižník."

vržen na stěnu a zbyla z něho jen hromádka

"Nenechávej si je u těla moc dlouho,"

"Tak jo. Jistě."

zmrzlé hmoty. Kapitán a druhý člen posádky

varoval Vernadsky.

"Nemůžeme mu přece navléct skafandr

leželi strnule s pokožkou posetou chuchvalci

"Skafandr mě ochrání, než se vrátím

s vysílačkou."

zmrzlé krve v místech, kde vzduch, unikající

zpátky na loď. Vždyť to není čistý uran."

"Řekl jsem jistě."

z krve, roztrhl tepny a cévy.

"Vsadím se, že mu k tomu moc neschází."

Nesli ho dychtivě, ale opatrně - jejich

Vernadskému, který dosud takovou

Sebevědomí se mu již zcela vrátilo.

ruce, chráněné kovovými rukavicemi, se

podobu smrti v kosmu neviděl, se udělalo

Hawkins se rozhlédl. "Tak tím se všechno

dotýkaly zaolejovaného povrchu tvora téměř

špatně, ale snažil se zvracení do skafandru

mění. Dopadli jsme zřejmě pašeráckou bandu,

láskyplně.

potlačit - to se mu nakonec podařilo. Vzpa-

nebo část něčeho takového. Ale co dál?"

Byl to Hawkins, který ho držel, když se

matoval se. "Pojď proměřit rudu, kterou

"Uranový asteroid - ne?"

od Roberta Q odrazili.

vezli. Musí být radioaktivní." Musí být,

"Správně. Kde je? Ti, co to věděli, jsou

přesvědčoval sám sebe, musí.

mrtví."

Při srážce s meteoritem se dveře zkřivily

"Do kosmu!" A Vernadsky znovu poklesl

a v místě, kde nedoléhaly k rámu, zela

na mysli. Bez asteroidu měli jenom tři

Silíček teď ležel v řídící kabině křižníku.

štěrbina asi půl palce široká.

mrtvoly a pár tun uranové rudy. Solidní, ale

Oba muži odložili přílby, a zatímco si

Hawkins pozvedl Geigerův počítač, který

nic světoborného. Na udělení pochvaly to

Hawkins stahoval skafandr, Vernadsky se

držel v ruce chráněné rukavicí, a přiložil

bude stačit, to ano, ale o pochvalu nestál.

nemohl dočkat a ihned se zeptal: "Umíš číst

jeho stíněnou sondu ke štěrbině.

Chtěl postoupit na nějaké trvalé místo na

naše myšlenky?" A se zatajeným dechem

Počítač se rozezněl jako hejno rozhně-

Zemi, a to už něco vyžadovalo.

čekal, dokud se skřípání kamenných plošek

vaných strak.

"Pro lásku kosmu!" najednou zvolal.

nezmodulovalo na slova. V té chvíli by mu

Vernadsky vydechl nevyslovitelnou

"Silíček! Ten ve vakuu žít může, žije v něm

žádný jiný zvuk nepřipadal radostnější.

úlevou. "Vždyť jsem to říkal!" Teď se z jeho

vlastně celý život, a ten ví, kde se asteroid

"Ano," zaskřípal silíček. Pak dodal:

úmyslného poškození lodě při opravě stalo

nachází."

"Prázdno kolem dokola. Nic."

důvtipné a záslužné plnění občanské

"To je fakt!" přidal se Hawkins v okamži-

"Cože?" podivil se Hawkins.

povinnosti a ze srážky s meteoritem, která

tém nadšení. "Kde je?"

Vernadsky na něho sykl, aby mlčel. "To

měla za následek smrt třech lidí, pouze poli-

"Vzadu!" vykřikl Vernadsky. "Tudy!"

má být asi o tom, jak jsme ho nesli volným

továníhodná nehoda.

Silíček se zaleskl ve světle jejich baterek

prostorem. Muselo to na něho udělat

Na uvolnění zkroucených dveří spotře-

a pohnul se - byl tedy naživu.

pořádný dojem."

bovali dvě patronové nálože - a ve světle

Vernadskému se vzrušením rozbušilo

Promluvil na silíčka silným hlasem, jako

by tím chtěl přidat svým slovům na srozu-

lze vypočítat celou dráhu a stanovit polohu

chvílích oddechu působil jeho ostře řezaný

mitelnosti. "Ti muži, kteří byli s tebou, sbírali

asteroidu v kterékoliv době. Bylo by

obličej s výrazným nosem dojmem určité

uran, speciální horninu s radiační energií."

dokonce možné přibližně odhadnout vliv.

tvrdosti. Jizva na pravé tváři, Černé vlasy,

"Chtěli potravu," zazněl slabý skřípavý

planetárních perturbací.

hrozivé obočí a snědá pokožka - to vše mu

zvuk.

"Ano," reagoval silíček ještě slaběji.

dodávalo vzhled naprosto neúplatného

Ovšem! Pro silíčka to byla potrava. Zdroj

"Jaká byla? Co to bylo za čísla? Zapiš je,

zástupce

Pozemského

vyšetřovacího

energie. "Ukázals jim," pokračoval

Hawkinsi! Přines papír!"

úřadu, PVÚ, kterým ve skutečnosti byl.

Vernadsky, "kde ji mohou najít?"

Avšak silíček pronesl: "Nevím. Čísla ne

Avšak nyní se jeho rty vlnily v náznaku

"Ano."

důležitá. Místo potravy tam."

úsměvu, když se rozhlížel po rozsáhlém

"Skoro nic neslyším," poznamenal

"To je celkem jasné," usoudil Hawkins.

pokoji, v němž, díky šeru, se zdály být řady

Hawkins.

"Souřadnice nemusel znát, proto jim nevě-

filmoknih nekonečné a vzorky kdovíčeho

"Něco se mu stalo," usoudil s obavou

noval pozornost."

kdovíodkud

záhadně

uspořádané.

Vernadsky. Zakřičel znovu: "Je ti dobře?"

Silíček pokračoval: "Brzy ne ..." A po

Dokonalý nelad a atmosféra odloučení, až

"Ne dobře. Vzduch pryč hned. Něco

dlouhé odmlce pokračoval zvolna, jako by

téměř izolace od světa, mu propůjčovaly

špatně uvnitř."

zkoušel nové, nevšední slovo: " ... naživu.

vzhled neskutečna. Vzhled v každém

"Náhlá dekomprese mu musela ublížit,"

Brzy ..." A po ještě delší odmlce: "Brzy ne

ohledu stejného neskutečna, jaký měl jeho

zabručel Vernadsky. "Proboha ... ty přece

život. Co po smrti?"

majitel.

víš, co chci. Kde je tvůj domov? Místo

"Počkej," zaprosil Vernadsky. "Pověz mi,

Ten seděl v křesle kombinovaném se

s potravou?"

zapsal kapitán ta čísla někam?"

stolem, na který dopadal jasný kužel jedi-

Oba muži beze slova čekali.

Silíček po celou dlouhou minutu neodpo-

ného světla v pokoji. V ruce mel úřední

Silíčkovy uši se pomalu, velmi pomalu

vídal - oba muži se k němu sklonili tak

protokoly a rozvážně v nich listoval. Jinak

vztyčily, zachvěly, ale pak se sklopily.

blízko, že se jejich hlavy nad umírajícím

pohnul rukou jen tehdy, když si upravoval

"Tam," řekl, "je tam."

kamenem téměř dotýkaly - ale pak se znovu

silné brýle, které hrozily, že z jeho kulatého,

"Kde?" vykřikl Vernadsky. .

zeptal? "Co po smrti?"

zcela přehlédnutelného nosu každým

"Tam."

"Odpověz nám jen na jednu otázku,"

okamžikem spadnou. Při čtení se mu jeho

"Jako by se o něco snažil," poznamenal

zvolal Vernadsky, "jen na jedinou otázku!

hezky zakulacené bříško neslyšně zvedalo

Hawkins, "jako by chtěl někam ukázat."

Kapitán ta čísla zapsat musel. Kam? Kam?"

a klesalo.

"To jo, jenže nevím kam."

Silíček zašeptal: "Na asteroid."

Byl to doktor Wendell Urth, a pokud má

"No a co bys po něm chtěl? Aby ti sdělil

A pak se už vůbec neozval. Změnil se

mínění odborníků vůbec nějakou váhu,

souřadnice?"

v neživý kámen, stejně neživý jako skála,

Země v něm měla nejvýznamnějšího extra-

"Proč ne?" chopil se té myšlenky

která ho zrodila, stejně neživý jako stěny

terologa. Lidé se za ním chodili radit

Vernadsky. Znovu se otočil k silíčkovi,

kosmické lodi, stejně neživý jako mrtvý

o nejrůznějších mimozemských problé-

který ležel na podlaze jaksi netečně - teď se

člověk.

mech, i když on sám se za svého

už nehýbal a vypadal ochable, zlověstně

A když se Vernadsky a Hawkins z pokle-

mužného věku nikdy nevzdálil od svého

ochable.

ku zvedli, zahleděli se na sebe v beznaději.

domova na univerzitě dál, než kam

Vernadsky se však nevzdával. "Kapitán

"To nedává smysl," usoudil Hawkins.

dorazil za hodinu pohodlné chůze.

věděl, kde se tvoje potrava nachází. Měl -

"Proč by psal souřadnice na asteroid? To je

Vzhlédl

k

inspektoru

čísla, která se toho místa týkají, že ano?" jako zamknout klíč do skříně, která se tím

Davenportovi s vážným výrazem.

Vroucně si přál, aby silíček rozuměl, aby četl klíčem má odemknout."

"Velmi inteligentní člověk, ten mladý

jeho myšlenky a ne jenom naslouchal jeho

Vernadsky potřásl hlavou. "Uranové

Vernadsky," řekl.

hlasu.

bohatství. Největší nález v historii - a my

"Že to, co udělal, udělal na základě

"Ano," ozval se silíček v povzdechu

nevíme, kde je."

dedukce z přítomnosti silíčka? Řekl bych,

z tření kamene o kámen.

že ano," připustil Davenport.

"Tři řady čísel," pokračoval Vernadsky.

"Ne, ne. Ta dedukce byla jednoduchá,

Musely být tři. Tři prostorové souřadnice,

na to by přišel každý omezenec. Měl jsem

které definují tři polohy asteroidu na jeho

H. Seton Davenport se rozhlížel kolem

však na mysli skutečnost," - a jeho

oběžné dráze kolem slunce. Z těchto údajů

sebe se zvláštním pocitem potěšení. I ve

pohled o trochu zpřísněl - "že ten mladý

muž četl o mých pokusech, které se týkaly

citlivosti tvora Siliconeus asteroides na

gama záření."

"Ach ano," uznal s povzdechem

Davenport. Samozřejmě. Doktor Urth byl

na silíčky expert. Což byl nakonec důvod,

proč se za ním přišel poradit. Chtěl mu

položit jen jednu otázku, jednoduchou

otázku, ale doktor Urth ohrnul své masité

rty, potřásl těžkopádnou hlavou a požádal

o všechny příslušné dokumenty.

Něco takového by v jiném případě

nepřicházelo v úvahu, ale doktor Urth

prokázal nedávno PVÚ velmi užitečnou

službu ve věci zpívajících měsíčních

zvonů, když jedinečné alibi zviklal

důkazem založeným na gravitační síle

Měsíce, a proto mu inspektor vyhověl.

Urth skončil se čtením, odložil listiny

na stůl, se zabručením vytrhl podolek

košile ze stisku opasku a otřel si do něho

brýle. Pak brýle pečlivě proti světlu

prohlédl, aby se

přesvědčil, jaký měl jeho čistící zásah

"Jsem přesvědčen," přikývl Davenport,

"Loď. Ale ta knížka o astronomii byla hodně

účinek, znovu si je posadil na nos a na kula-

"že vláda bude souhlasit. Jak to tedy chcete

stará. Nepsalo se v ní o kosmických lodích.

tém bříšku zaklesl buclaté prsty do sebe.

dokázat?"

Jeden z členů posádky se v tomto smyslu

"Ještě jednou vaši otázku, inspektore."

Urth pronesl klidně, jako by se tím

vyjádřil. Řekl, že vyšlá v době, kdy se ještě

Davenport trpělivě opakoval: "Je podle

všechno vysvětlovalo: "Podle toho, co říkal

do kosmu nelétalo. Co tedy byl Robert Q?

vašeho názoru pravda, že silíček té velikosti

silíček."

Nebylo to malé těleso, menší než planety?

a druhu, jak uvedeno ve zprávě, mohl vyrůst

Davenport se zatvářil neurčitě. "Podle

A v době, kdy byl silíček na palubě, nepo-

jedině ve světě bohatém na uran...?"

čeho, co říkal?"

hybovalo se kolem Slunce po dráze, která -

"Na radioaktivní materiál," přerušil ho

"Podle toho, co je uvedeno ve zprávě,

všeobecně řečeno - ležela mezi drahami

Urth. "Možná thorium, i když uran je

toho, co řekl krátce před tím, než skonal.

Marsu a Jupitera?"

pravděpodobnější."

Vernadsky se ho ptal, kam kapitán napsal

"Chcete říct, že silíček považoval loď

"Je tedy vaše odpověď kladná?"

souřadnice, a on odpověděl Na asteroid."

pouze za jiný asteroid a že odpovědí Na

"Ano."

Davenportovým obličejem přeletěl výraz

asteroid mínil vlastně Na loď?"

"Jak velký by takový svět mohl být?"

hlubokého zklamání. "Dobrý kosme, dokto-

"Velmi správně. Slíbil jsem vám, že vám

"Snad míli v průměru," odpověděl

re, o tom víme a probrali jsme to ze všech

předvedu, jak ten problém vyřešíte sám."

zamyšleně extraterolog. "Snad i víc."

stran. Ze všech možných stran. Nic na tom

Na inspektorově tváři se však neobjevila

"To znamená kolik tun uranu, vlastně

není."

radost, ani úleva zahánějící chmury. "To

radioaktivního materiálu?" _

"Vůbec nic, inspektore?"

nikam nevede, doktore."

"Řádově biliony. Minimálně."

"Nic důležitého. Přečtěte si zprávu znovu.

Avšak Urth na něho rozvážně zamrkal

"Byl byste ochoten v tomto smyslu napsat

silíček ani nevnímal, na co se Vernadsky

a příjemný výraz na jeho kulatém obličeji se

a podepsat expertizu?"

ptá. Cítil, že ho opouští život, a o tom medi-

pro svou bezstarostnou radost stal

"Ovšem."

toval. Dvakrát se zeptal Co po smrti? Pak,

přinejmenším ještě příjemnější a chla-

"Tak to je vše, doktore." Davenport

když Vernadsky otázku opakoval, řekl Na

pečtější. "Určitě vede!"

povstal, jednou rukou sáhl po klobouku

asteroid. Vernadského otázku pravdě-

"Určitě ne. Doktore, my jsme sice neuva-

a druhou po svazku protokolů. "To je vše, co

podobně ani nevnímal. Odpověděl si sám

žovali jako vy, silíčkovu poznámku jsme

potřebujeme."

sobě. Domníval se, že se po smrti vrátí na

nebrali v úvahu, ale tak či onak, myslíte, že

Ale Urth položil na svazek protokolů ruku

svůj asteroid, domů, kde bude zase v bezpe-

jsme Roberta Q neprohledali? Rozebrali

a nechal ji na nich plnou vahou ležet.

čí. Toť vše."

jsme ho kousek po kousku, plát po plátu."

"Počkejte. Jak chcete ten asteroid najít?"

Urth potřásl hlavou. "Jste příliš poetický.

Právě se chystáme vše rozřezat."

"Budeme pátrat. Každá loď, kterou máme

Máte příliš velkou obrazotvornost. Podí-

"A nic jste nenašli?"

k dispozici, dostane přidělený určitý prostor

vejte, problém je to zajímavý, a zkusme, zda

"Nic."

a ... prostě bude pátrat."

byste ho byl schopen vyřešit sám.

"Třeba jste se nedívali na správná místa."

"Náklady, čas, námaha! A nikdy jej

Předpokládejme, že to, co silíček říkal, bylo

"Dívali jsme se všude." Davenport

nenajdete."

míněno jako odpověď na to, na co se ptal

povstal, jako by se chystal odejít. "Rozu-

"Pravděpodobně jedna ku tisíci - mohli

Vernadsky."

míte, doktore? Prohlídku lodi jsme skončili

bycho..."

"Ale přesto," namítl Davenport netrpě-

a je vyloučeno, aby tam někde byly

"Pravděpodobnost jedna ku miliónu -

livě, "jak nám to pomůže? Který asteroid?

souřadnice uvedeny."

nenajdete."

Uranový asteroid? Nevíme, kde se nachází,

"Posaďte se, inspektore," řekl Urth vážně.

"Nemůžeme nechat uran uranem, aniž

a proto nemůžeme najít ani souřadnice.

"Vy dosud nechápete správně to, co silíček

bychom se nepokusili hledat. Podle vašeho

Některý jiný asteroid, který sloužil pro

řekl. Tedy, silíček se naučil anglicky tak, že

odborného mínění to stojí za to."

Roberta Q jako mateřská základna? Ani jeho

pochytil sem tam nějaké slovo. Hovorovou

"Je však lepši způsob, jak asteroid najít.

polohu neznáme."

angličtinu neovládal. Některé z jeho proje-

Já jej najdu."

"Jak

se,

inspektore,

vyhýbáte

vů, jak jsou zachyceny, to dokazují. Řekl

Davenport přeměřil extraterologa

samozřejmému! Proč si nepoložíte otázku,

například Planeta, která je nejvíc daleko

letmým, kritickým pohledem. Navzdory

co z hlediska silíčka znamenalo, když odpo-

namísto Nejvzdálenější planeta. Chápete?"

tornu, jak doktor Urth vypadal, nebyl

věděl Na asteroid? Ne z vašeho nebo mého

"No a?"

v žádném případě blázen. V tom směru má

hlediska, ale z jeho."

"Když někdo neovládá hovorovou řeč,

osobní zkušenost, a proto z jeho hlasu

Davenport se zamračil. "Promiňte, dokto-

používá buď idiomy ze své vlastní řeči, které

zazněla jistá naděje, když se ptal: "A jak ho

re, nerozumím."

překládá slovo od slova, nebo jednoduše

chcete najít?"

"Hovořím snad srozumitelně. Co silíček

překládá jejich doslovný význam. Silíček

"Především," prohlásil Urth, "co za to?"

chápal pod výrazem asteroid?"

však svou vlastní hovorovou řeč neměl

"Co za co?"

"Silíček se o vesmíru dozvěděl z astro-

a proto používal druhou alternativu. Buďme

"Nebo-li jakou odměnu dostanu, chcete -

nomické příručky, kterou mu předčítali.

doslovní. Řekl Na asteroid, inspektore. Na

li. Až vláda ten asteroid zabere, může na něm

Předpokládáni, že v ní pojem asteroidu byl

něj. Nemínil na kus papíru, mínil na loď,

najít jiného silíčka velkých rozměrů. Silíčci

vysvětlen." -

doslova."

jsou velice cenní. Je to jediná forma života

"V el mi spr ávn ě, " zakrákoral Urth

"Doktore," pronesl Davenport zarmou-

s tuhým silikonem pro tkáně a kapalným

a přitiskl si ke svému tupému nosu ze strany

ceně, "když PVÚ hledá, pak skutečně hledá.

silikonem pro fluidní oběh. Mohou dát

prst. "A jak by taková definice asi zněla?

Ani na lodi žádné záhadné nápisy nebyly."

odpověď na otázku, zda asteroidy či

Asteroid je malé tělesno, menší než planety,

Urth se zatvářil zklamaně. "Propána,

planetky byly kdysi součástí jediného plane-

a pohybuje se kolem Slunce po dráze, která

inspektore, stále doufám, že na odpověď

tárního tělesa. A na řadu dalších otázek ...

- všeobecně řečeno - leží mezi drahami

přijdete. Máte k dispozici skutečně hodně

Rozumíte?"

Marsu a Jupitera. Souhlasil byste?"

náznaků."

"Chcete říct, že požadujete, aby vám byl

"Myslím, že ano."

Uklidnit se nebylo lehké a Davenport se

přenechán jeden velký silíček?"

"A co byl Robert Q?"

zvolna nadechl, ale když promluvil, jeho

"Živý a v dobrém stavu. A bezplatně.

"Míníte kosmickou loď?"

hlas zněl znovu vážně a vyrovnaně. "Prozra-

Ano."

"Tak tu věc nazýváte vy," zdůraznil Urth.

dil byste mi, doktore, co máte na mysli?"

Urth si jednou rukou pohladil svoje utěše-

seděli oba beze slova - vypisovali sériová

"Tedy," odpověděl Urth rozvážně,

né bříško a druhou si posunul brýle. "Nechá-

čísla a pokoušeli se z nich vyškrtat číslice,

"nepochybně značný pro dvourozměrného

pete, inspektore, že na kosmické lodi jsou

které tam podle všeho nepatřily.

tvora. Ale tvorové našeho prostoru skutečně

místa, kde tajná čísla jsou před odhalením

Posléze si Davenport povzdechl a v jeho potřebují třetí souřadnici - a tu mám šťastnou

naprosto bezpečná? Kde si je může

povzdechu se prolínalo uspokojení se zkla-

náhodou právě před sebou."

prohlédnout stovka očí, a přesto je nikdo

máním. "Jsem vedle sebe," přiznal.

"V protokolech PVÚ? Před chvílí jsme

neodhalí? Samozřejmě kromě toho, kdo

"Myslím, že máte pravdu - čísla motoru přece kontrolovali seznam čísel..."

hledá a komu to myslí."

a počítače jsou nepochybně zaka-

"Váš seznam, inspektore. Ve sloze je

"Jaká? Řekněte jaká místa!"

muflovanými souřadnicemi a daty. Vůbec rovněž původní hlášení Vernadského.

"Jsou to přece místa, kde již čísla jsou.

nepřipomínají běžná sériová čísla a je A samozřejmě sériové číslo Roberta Q, které

Docela běžná čísla. Legální. Čísla, o nichž

snadné přidané číslice z nich vyloučit. je v něm uvedeno, je pečlivě uzpůsobeným

se předpokládá, že tam budou."

Máme tedy dvě, ale přísahal bych, že ostatní číslem, pod nímž loď tehdy letěla ... proč

"O Čem to hovoříte?"

jsou autentickými sériovými čísly. Na co jste • taky pokoušet zvědavost servisního technika

"Sériové číslo lodi vyražené přímo na

přišel vy, doktore?"

nějakým nesouladem v označení?"

trup. Povšimněte si, na trup. Číslo motoru,

Urth přikývl. "Souhlasím. Máme dvě

Davenport uchopil poznámkový blok

číslo generátoru silového pole. A několik

souřadnice a víme, kam byla napsána třetí."

a Vernadského hlášení. Chvil i počítal, a pak

dalších. Každé, které je na integrální části

"Víme? Skutečně? A jak ..." Inspektor se

se rozzářil v úsměvu.

lodi. Na lodi, jak řekl silíček. Na lodi."

zarazil a pronikavě vykřikl: "Ale ovšem!

Urth se v samolibé radosti zvedl z křesla

Davenport okamžitě pochopil a jeho

Číslo samotné lodi, které zde není uvedeno,

a odcupital ke dveřím. "Jsem, inspektore,

huňaté obočí se nadzvedlo. "Možná máte

protože bylo přesně na tom místě trupu,

vždy potěšen, když se s vámi setkám. Musíte

pravdu... a jestli máte, doufám, že pro vás

které prorazil meteorit... a tak doktore, váš

mě zase navštívit. A nezapomeňte - vláda

najdeme silíčka dvojnásobné velikosti, než

silíček bohužel nebude." Pak se jeho ostře

může mít uran, ale já chci něco důležitějšího:

měl ten z Roberta Q. Takového, který nejen

řezaný obličej rozjasnil. "Jsem to ale pito-

jednoho obrovského silíčka, živého a

mluví, ale i hvízdá." Spěšně sáhl po sloze,

mec! Číslo se nedochovalo, ale můžeme si

v dobrém stavu." Usmíval se.

hbitě v ní zalistoval a vytáhl úřední formulář

ho vyžádat z Meziplanetární registrace."

"A pokud možno takového," dodal

PVÚ. "Zaznamenali jsme samozřejmě

"Obávám se," namítl Urth, "že musím

Davenport, "který umí hvízdat." A právě to

všechna identifikační čísla, která jsme

druhé části vašeho konstatování oponovat.

dělal sám, když odcházel.

našli." Rozložil papíry. "Jestli tři z těchto

Registrace má pouze původní, oficiální

čísel budou připomínat souřadnice ..."

číslo, ale ne zakamuflovanou souřadnici, na

"Musíme počítat s menší kamufláží,"

kterou je kapitán musel pozměnit."

upozornil Urth. "Mohou být přidána určitá

"Přesně to místo na trupu lodi," zabručel

písmena nebo číslice, aby sériová čísla vypa-

Davenport. "A kvůli takové náhodné trefě

dala věrohodněji."

může být pro nás asteroid navždy ztracen.

Natáhl se pro poznámkový blok a druhý

Jaký význam mohou mít pro někoho dvě

přistrčil inspektorovi. Po dlouhé minuty

souřadnice, když třetí schází?"

Gérard Klein

Rehabilitace

(Réhabilitation)

Milí rodiče,

ti hodin minimálně jednu strávím o emzácích nevím, jenom to, že připo-

když jsme se dostali do frikillského u vyučovacího stroje a pevně doufám, mínají kraba kříženého s kopřivou, že

pásma, bylo po srandě. Oznámili nám že po příštích prověrkách budu progra-

žijí v jakýchsi termitištích a že na nás

to cenzurováno parseků od Země mátorem třídy A. Takže po návratu na zaútočili první. Jak říká náš kurát, to,

v cenzurováno kvadrantu gala-

Zem určitě seženu dobře placenou co napáchali na životu, jim budeme

xie cenzurováno. Byli jsme však práci, a když ne, tak aspoň na někte-

moci odpustit, až je rozdrtíme.

ještě daleko od oblasti bojů, pokud se rém z nových světů. Jak jsem slyšel,

Je jasné, že jakmile byl vyhlášen

dá mluvit o frontě v interstelární tak život tam sice není žádný med, ale frikillský stav, začala nám oranžová

válce, při níž se operace omezují stačí se jen shýbnout a sbírat tintili.

pohotovost a normální život se tím

především na přepady. Tu a tam něja-

Nevím, jestli víte, co je to frikillské trochu pomíchal. Deset hodin služby

ký ten střet, vyčištění nepřátelské pásmo. Podle řádů je to oblast kosmu, z třiceti, to zdaleka není těch běžných

základny, pokud se nám ji podaří která je nade vši pochybnost kontro-

šest. Loď byla rozdělena na úseky

odhalit. Rutina. Ale i tak se nám svíral lována nepřítelem a v níž máme za a pro přechod z jednoho úseku do

žaludek. Ne že bychom se měli nějak úkol zničit všechno, co se hýbe. Včetně druhého se přidělovaly placky. Pro

čeho moc obávat na palubě takové lodi toho, co žije na planetách, na které všechny případy jsme se zúčastnili

jako SS Richard Nixon, dlouhé třicet můžeme narazit. A tak se nám stala d v o u n á c v i k ů z á c h r a n n é a k c e

kilometrů, s pětadvaceti tisíci členů jedna legrační příhoda, ale nakonec a evakuace, ale nikdo to nebral moc

posádky a pěti tisíci bojovníky. jsme to zmákli.

vážně. Bojovníkům byl zakázán skoro

Přesnou hmotnost jsem zapomněl, ale

Vychází se totiž z předpokladu, že celý zábavní úsek, aby se jim dodalo

určité dost přesahuje deset gigatun. nepřítel se do oblasti infiltroval a že trochu elánu, ale mě, protože jsem

Atmosféra na palubě je spíš uvolněná. mohl navázat kontakt s domorodým jenom technik, se to netýkalo. Vyfa-

Jak říká velitel: "Když hoši vyrazí na obyvatelstvem, pokud tam nějaké je, soval jsem modrou placku, s níž můžu

desetiroční cestu, tak se musejí cítit a poštvat je proti nám. Nepřítel využí-

skoro všude až na místa, kam tak jako

jako doma." A nic není pro nás dost vá pracovní síly nebo suroviny, nebo tak nikdy nechodím. Zkrátka, po něko-

dobré a občas je mi z toho na nic při instaluje tajné základny, které by lika dnech byste řekli, že se nic neděje.

pomyšlení, jak se vy tam doma na našim mohly způsobit vážné potíže.

Pak jsme narazili na obydlenou

Zemi všelijak musíte omezovat kvůli Aby se něčemu takovému zamezilo, planetu.

téhle špinavé válce. Ale tady se ve provádí se takzvaná kauterizace. Když

Byl jsem na svém stanovišti a cpal

vyšších kruzích říká, že to už dlouho nějakou planetu zkauterizujete, pak jsem do stroje kupu blbinek ohledně

nepotrvá. Nedávno jsme dali těm na ní nezbyde už nic a nikdo, čeho stavu zásob, když se ozval gong. Světla

zatraceným emzákům pořádné na frak nebo koho by nepřítel mohl využít. Je změnila barvu a věděli jsme, že je

a už brzo vezmou nohy na ramena. to samozřejmě, jak vždycky velitel při červená pohotovost.

Aspoň by to udělali, kdyby nějaké nedělním kázání připomíná, krajní

Zeptal jsem se svého souseda Rika,

měli. Ale určitě si najdou něco opatření a lze se k němu uchylovat jen který má už za sebou dvě tažení:

podobnýho.

velmi opatrně. Podle ústavy je každý

"Co říkáš? Jsme v prdeli? Zaútočej

Zrovna jsme se ve čtyřech docela život posvátný a zejména já třeba na nás?"

dobře bavili s dvěma milými děvčaty chránit každý inteligentní život.

Nepřestal žvýkat a řekl:

od morální služby, když inter ohlásil A proto vždycky když objevíme nezná-

"Nekrav. V tomhle sektoru? To bude

novinku. Tvrdou. Ochladilo nás to. mou civilizaci, vysazujeme tam jenom krysí hnízdo."

Nikdo z nás sice neměl službu, ale poradce, kteří ji vyzbrojí a vycvičí, aby

Chvíli jsem přemýšlel a pak jsem

přesto jsme všichni zvadli. Bylo po se mohla bránit proti emzákům řekl:

náladě. Zatáhl jsem si zip u kraťasů a jejich tyranii. Nesouhlasím vždycky

"Je to druhá planeta u slunce třídy

a šel jsem se hned podívat, co na to s tím, co z toho vzejde, jak pro své G. Myslíš, že tam budou emzáci?"

ostatní. Někteří holubi byli spíš jako názory, tak pro konce, které jsem měl

Pokrčil rameny.

zmoklé slepice. Někteří si sundali, občas možnost vidět, ale upřímně

"Možná jo, možná ne. Ale i když

pacifistický odznak. Já ne. Já chci, aby věřím, že se nedá dělat nic jiného, tady v tom sektoru nebudou, ta plane-

každý znal mé názory. Myslím si, že protože emzáci neberou ohledy na nic, ta je nám k ničemu. Takže jestli by se

kdyby každý zůstal doma, válka by co je nám nejsvětější, ani na svobodu, jim mohla hodit, pak bude lepší ji

nevypukla. Ale to mi nebrání v tom, ani na posvátnost života. Nikdy jsem vyčistit."

abych neodváděl dobrou práci a abych například neslyšel o emzákovi paci-

Na chvíli jsem se odmlčel.

nebyl dobře hodnocen. Z každých třice-

fistovi. Po pravdě řečeno, moc toho

"A co když tam někdo je?" řekl jsem.

"No a co? Přece nejsou jako ty nebo nakrojen srpečkem noci. Bylo to jasné,

mít na holku takovou chuť, že je radši

já. To nejsou lidi."

protože jsme přicházeli od slunce,

pro, aby chcípla, než aby ji měl někdo

Pak jsem na dlouho sklapnul.

kolem něhož ta planeta obíhala, to

jinej. Jasně, že se to netýká kámošů,

Ale stejně jsem myslel na ty bytosti, kvůli opatrnosti. Prakticky jsme nic

ale nějakých mizerů, nepřátel, emzá-

pokud na téhle zatracené planetě jsou, neriskovali, protože hoši od detekce

ků. A emzáci se zajímají o planety, ne

a na posvátnost života, a říkal jsem si, nepřišli na žádnou známku inte-

o holky.

že pro všechny by bylo nejlepší, kdyby ligentní činnosti v celém pásmu

A pak jsme najednou spatřili vege-

tam nebyl nikdo, teda ani stopa života elektromagnetických vln a tím méně

taci jako mech na úbočí jedné hory,

na tom zatraceným oblázku. A pak mi ze strany tachyonů a zjistili, že obyva-

nemohli jsme si tím být jisti, musel to

odřízli vstup do počítače, protože telé této planety, pokud nějací jsou,

být nějaký gigantický les, když jsme ho

museli analyzovat kvantum dat zřejmě nemají dostatečně vyvinutou

v tomto měřítku rozeznali. Zdánlivý

o planetě, ke které jsme se blížili, techniku v porovnání s naší nebo

průměr planety přesahoval na obra-

a protože stavy zásob mohly počkat, s emzáckou. Ale řády jsou řády. Kdyby

zovce o trochu čtyři metry, a hned

a tak jsem byl bez práce. Radši bych tam byli astronomové, nemohli by

potom jsem na sousedním obraze viděl

zaměstnával mysl i touhle blbárnou, Richarda Nixona odhalit, ledaže by

narůstat na okraji disku jakousi

ale nešlo to, a tak mi nezbývalo nic byli sakra koumáci a dívali se proti

bouli a nejdřív jsem si myslel, že je to

jinýho než čekat na instrukce. Nebo slunci. Kdybychom se přiblížili víc,

nějaká katastrofa, erupce, něco

bych si rád vzal haluciňák, jenže při pak bychom samozřejmě museli jejich

nemožnýho, ale pak jsem pochopil,

červené pohotovosti je to zakázaný, slunce obletět a trochu se odchýlit od

že je to měsíc, a to už jsem si byl jist,

a toho, kdo si dá píchnout, čeká při ekliptiky, což je ten nejlepší způsob jak

že ten mech musela být vegetace, byl

první příležitosti pevnina, což je něja-

proletět nepozorován. I tak by pro ně

to měsíc jako ten u Země, i když

ká z těch bleších hnízd, který zaklá-

bylo příliš pozdě.

zjevně menší a bližší, pouhým

dáme skoro všude a kde procento ztrát

Ale v té chvíli jsem na takové věci

okem těžko říct, a divil jsem se, že

značně překračuje padesátku.

nemyslel. Díval jsem se na ten svět,

se až dosud neukázal na žádné

Zrovna jsem byl v jídelně u oběda, který pomalu modral, obklopen svato-

projekci, možná to bylo úhlem

když oznámili, že na tý planetě je září podlouhlé vaty své atmosféry,

záběru, ale ne, tam nahoře nám

život. Tušil jsem to od začátku, hned a myslel jsem na Zemi. Už jsem neměl

existenci toho měsíce zatajovali,

jak jsem se dozvěděl, že se blížíme ke hlad.

dokud

nepřijde

vhodná

chvíle.

hvězdě třídy G, protože jsem toho

Všichni kolem přestali jíst. Nico, to

Slunce třídy G, moře, měsíc, všechny

o astrobiologii pochytil dost od je jedno milé děvče, které mám rád

přísady, co jsou podle astrobiáků

chlápků, pro které je řemeslem. občas sám pro sebe na noc, žmoulala

nezbytné pro vznik života. Je potřeba

V devíti případech z deseti mají tako-

papírový ubrousek tak vášnivě, až se

příliv a odliv, aby se na dně

vý hvězdy planety a život se vyvíjí z toho vzrušila. Pod očima měla kruhy.

zapomenutých louží povařila pěkně

skoro vždycky na druhé nebo na třetí Planeto matko, přísahám, že určitě

hustá polívka. Tam nahoře nechtěli,

od středu soustavy. Naše slunce je byla vlhká.

abychom to pochopili příliš rychle.

hvězda třídy G, a proto život vznikl na

Ale neměl jsem chuť to zjišťovat.

Dobře vědí, že jsme sem tam něco

Zemi a na Marsu, kde se pak neudržel. Celou tu dobu jsem si opakoval jak

pochytili a že si umíme dát dvě a dvě

A právě proto se náš velitel rozhodl porouchaná tiskárna: Planeto matko,

dohromady. Ale záleží jim především

k téhle hvězdě vyrazit. Emzáci se ať tam nikdo není.

na tom, aby nám to mohli podat po

vlastně stejně jako my zajímají skoro

Pak snímače vln vystřídaly palubní

svém.

jenom o hvězdy třídy G, ačkoli mohou snímače a bylo to, jako bychom skočili

To nejlepší si samozřejmě nechali

žít pouze na světech mnohem vpřed o několik miliard kilometrů. na konec. Jeden ze čtyř obrazů se začal

chladnějších než Země, jako na sate-

Planeta byla nesmírná, člověk by řek, zvětšovat tak rychle, až pohltil ty tři

litech Jupiteru nebo v nejhorším že si na ni brzo sáhne, modrá, ale jinak ostatní a okraje disku zmizely. Padal

případě na Plutu. Asbrobiáci říkají, že modrá než Země, s odstínem do fialová jsem jako kámen, někdo převrhl skle-

kolem sluncí jiných spektrálních tříd a v bílém halo, které ji obklopovalo, nici a cítil jsem, jak mi po levém

jsou možná velmi odlišné formy života, náznak oranžové. To vše zasazeno do stehně stéká horká tekutina, ale

ale že krom vědců všichni na to kašlou, černi vesmíru.

neřekl jsem nic, neudělal jsem nic,

protože nemáme prostředky, abychom

Pak se obraz změnil. Na obrazovce a Nico mě uchopila za pravou ruku

takové planety kolonizovali nebo na se roztančily čtyři planety, čtyřikrát a vsunula jim tam, kam bylo třeba,

nich přistáli. Říkají, že po válce, až tatáž planeta, ale zabíraná ze čtyř a společně jsme protrhli mraky, barvy

budou prostředky, tak se uvidí. Ale teď různých úhlů sondami, které ji svíraly se trochu změnily vlive m filtrů

se bijeme o šutry dost zvláštního typu.

jako v kleštích. Noc, den, soumrak, v sondách, aby bylo vidět i přes vodní

Inter vysílal v tridi šachovou partii, úsvit. Póly a rovník. Všechno tam bylo. páry, a nořili jsme se a nořili, růžová

protože je to hra, která tady zajímá Ačkoli sondy byly vzdáleny ještě milió-

nitka se stala fialovou řekou, klikatící

docela dost lidí, i mě. Děvče, které ny kilometrů, byla vidět oblaka, mezi se jakousi namodralou rohožkou, a

partii komentovalo, se omluvila za nimi velké pouště a hory a veliké naze-

v té savaně jsme viděli pohyblivé body,

přerušení a řeklo nám, že uvidíme lenalé plochy, což byla zřejmě moře.

uhánějící zvířátka, která jako by vědě-

záběry z planety. Protože jsme od ní

A já si myslel: Planeto matko, ať la, že je pozorujeme až ze samých

byli ještě pár desítek světelných hodin, tam nikdo není.

hlubin vesmíru, ale kdepak, běžela

mohly být záběry jenom v bidi. Ale

Nahoře v důstojnické jídelně to už svou obvyklou cestičkou, jak se říká,

tady v kosmu člověk tak jako tak ztrá-

asi věděli, ale smažili nás na pomalém a já si třel levé stehno a Nico stiskla

cí smysl pro trojrozměrná tělesa.

ohni, to je taková psychologická finta. mou pravici mezi svými stehny pevněji

Obraz byl jasný a ostrý. Svět otáče-

Aby si každý v hloubi duše řek: Sakra, a já si myslel, že mi její prsty rozdrtí

jící se v kosmu je vždycky působivý. jestli tuhle planetu nemůžu mít já, tak zápěstí, a jakoby náhodou jsme padali

Nejdřív jsme viděli jenom oranžovou ji nenechám ani emzákům.

přímo na vesnici, na takovou, jaká se

tečku, pak drobný kroužek, který se

Když je člověk chlap, tak může mít dala očekávat, hliněné hroudy o nic

pomalu otáčel ve slézové barvě a byl

na planetu chuť jako na holku. A může

větší než záchranný člun, pomalované

d i v o k ý m i b a r v a m i a s d ě r a m i

v různých úrovních. A přiblížili jsme

se ještě víc, tím zvětšením už obraz d ů s to j n í k ů m, p o d d ů s to j n í k ů m a popuzuje proti nám, třebaže jsme

nebyl tak jasný, a uviděl jsem lidi, a mužstvu, bojovníkům a technikům žádné nepřátelské úmysly neza-

vlastně domorodce, kterým se SS Richard Nixon. Bez jejich registrovali. Je ale možné, že to zrovna

obyčejně říká krysy, ačkoli oficiální součinnosti a obětavosti by tento dělá anebo je přinejmenším schopen

termín zní domorodci, a říkal jsem si, výkon nebyl možný. Vězte, že Země je toho dosáhnout v neurčité budou-

zatímco se mi drcená ruka pohybovala dnes na vás hrdá."

cnosti. Pak by disponoval skvělou

divoce sem a tam, že možná nejsou

A tak pořád dokola. Když jednou základnou, která by mu umožňovala

o moc víc inteligentní než bobři nebo takhle začne, může mluvit hodiny. Ví, přímo ohrožovat naše předsunutá

krysy, trochu připomínali medvědy že v průměru posloucháme jen každou postavení a naše expedice."

a klokany zároveň. Celí byli pokryti třetí větu, řekli mu to psychologové

Myslel jsem si, prdlajz v budou-

jakoby namodralou srstí, skoro stejné-

a ti mi to potají přiznali. A tak se cnosti. Ti lidé nikdy nikoho neviděli,

ho odstínu jako rohožka savany, asi přizpůsobil a třikrát opakuje totéž, nikoho, kdo by přišel z vesmíru,

výsledek vývojového procesu, možná aniž by si toho někdo nějak zvlášť a pokud nebudou mít fantastickou

ochrana proti přirozeným nepřátelům, všiml. Musím říct, že je docela smůlu, už je nikdy nikdo nenavštíví.

a měli něco, co se podobalo rukám, a správňák. Dovede přimhouřit očko Nebo aspoň ne dřív než za tisíc let. Až

v těch rukou a někteří v čelistech drželi a jednou, když jsem ho vidět jinak než mi všichni budeme mrtví. Ale viděl

náčiní nebo nádobí. Všiml jsem si na obrazovce, mi stiskl ruku. Podíval jsem tu budoucnost přicházet.

jednoho, jak dřepí na vršku hroudy se na pacifistický odznak a roztah

"Jsme, to víte všichni, v sektoru,

a pečlivě ji přemalovává, zvedl hlavu, pusu od ucha k uchu. Mile. Už jsem který v žádném případě nemůžeme

o či ne mě l n ebo je . mě l u kryt y mu ho dával, mám jich celou zásobu ponechat nepříteli, kde nemůžeme

v namodralé srsti, a pootevřel hubu a jinak vám jich v dílnách nadělají po zanechat nic, co by se mu mohlo hodit.

a mně se zdálo, planeto matko, že něco libosti, ale pak jsem si řek, že on by ho Za tuto cenu dosáhneme, aby Země

říká a že slyším mručení, ale sondy poctivě nosit nemohl.

a její okolí zůstaly mimo jeho dosah. Je

byly od jeho vesnice vzdáleny milióny

V interu se tvářil spíš nasraně. tedy docela možné, že budeme nuceni

kilometrů, slabé tlumené zasténám, Nebyl to výraz typu úkoly, disciplína, tuto planetu kauterizovat."

aha, to byla Nico vedle mě a pustila sebeobětování, ne, byl nasranej. Je to

On to řek, planeto matko, on to řek,

mé, dovolila mé ruce, aby se od ní zkrátka chlap.

jako by se omlouval. Ti lidé nám nic

odtáhla.

Přerušil jsem trojnásobnou gravi-

neudělali a jsou neschopni nám cokoli

A já si řekl: Planeto matko, zjebala taci a dělal jsem, že poslouchám jako udělat, ale jednoho dne by se mohli

mě na celý čáře...

ostatní. Říkal:

dostat do moci emzáků a mohli by se

To bylo prozatím všechno. Konec

"Za pár hodin naše sondy dokončí nám zakousnout do chodidel, a tak je

představem. Oficiálně. Sondy byly dálkový průzkum a budeme vědět vše, lepší, když je preventivně rozšlápne-

pověřeny jinými úkoly, prováděly co je v lidských možnostech o domo-

me.

topografická zaměřování. Ti, co mohli, rodcích možné vědět. Sociologové už

Dodal:

dojedli oběd. Já ne. Když jsem vychá-

nyní určili stupeň civilizace domo-

"Samozřejmě nejsem oprávněn,

zel z jídelny, narazil jsem na jakéhosi rodců, které jste měli možnost vidět abych vzal sám na sebe takovou odpo-

chlápka, zřejmě důstojníka, protože a kteří představují vládnoucí druh na vědnost. Země je průběžně informo-

měl krátký sestřih a byl předpisově tomto světě. Jsou zatím v relativně vána o každém údaji, který

upraven. Podíval se na mě, svraštil primitivním stadiu. Jejich nejdů-

získáváme. Rozhodnout přísluší jejím

obočí, otevřel pusu, ale nic neřekl. ležitější aglomerace neslučují více než kvalifikovaným představitelům.

Mechanicky jsem vytáhl zip bundy až padesát až šedesát tisíc jedinců. Živí se A jakmile dostaneme od Velkého gene-

ke krku a pacifistická placka už neby-

hlavně loveni zvěře, rybolovem rálního štábu rozkaz, budeme ho

la vidět, skoro jsem ani necítil, jak se a jakousi místní formou zemědělství, muset vykonat, ať je jakýkoli, pro

mi pohybuje u žaludku na řetízku, jehož podrobnosti by vás teď nudily. spásu planety matky. Počítám s tím,

a na záchodě, když jsem se vymočil Jejich průmysl je málo významný. Zdá že každý muž splní svůj úkol, a děkuji

a umyl si ruce, jsem si to pak vyčítal, se, výslovně říkám, zdá se, že nikdy vám za pozornost."

to když jsem si kontroloval upravenost neměli kontakt s vnějším světem.

Jeden vedle mě, co se natřásal na

maskáče. Do prdele, člověk má přece Tento bod, jehož význam znáte, právě mechanickém koni, řekl nevýrazně,

právo na dekorum.

zkoumáme. Z toho vyplývá, že teore-

tak nevýrazně, že jsem nevěděl, jestli

ticky bychom těmto domorodcům měli je pro nebo proti: "To nás čeká pěkná

Zrovna jsem si v tělocvičně zpra- pomoci, nejdříve bychom měli zajistit prácička."

covával břišní svalstvo pod trojná- jejich rozvoj a pomoci jim ve skoku

Já neřekl nic. Neměl jsem co říct.

sobnou gravitací, a můžete mi věřit, že vpřed o mnoho tisíciletí, pak je vyzbro-

Věděl jsem, co bude. Ale to jsem nevě-

to nebyla žádná bžunda, a tu se velitel jit a vycvičit vzhledem k možné děl všechno.

obrátil na celou posádku.

konfrontaci s vetřelcem."

Vzal si na to slavnostní uniformu

Všechno jsem si samozřejmě neza-

To jsou chvíle, kdy vám nejvíc chybí

a nasadil hlas pro velké příležitosti.

pamatoval, ale vyhledal jsem si veli-

droga. Nejradši bych odstartoval,

"Přátelé," řekl, "poprvé při tomto telovu řeč v archívu, tak se mi pak vznášel se, ztratil se dc mikrokosmu,

tažení se nacházíme tváří v tvář deli-

zdála krásná.

který nám občas připadá plný

kátní a složité situaci, která, jak

"Nicméně", řekl, a zde jako by se mu svinstva, ale je to aspoň naše svinstvo

všichni víte, nicméně není nijak nebý-

lámal hlas, "mám, my všichni máme a pro ostatní bez následků. Ale neměl

valá. V této situaci mohu od každého velkou a těžkou odpovědnost. Vůči jsem nárok. I sedativa byla na příděl,

z vás bez jakékoli výjimky vyžadovat Zemi a vůči lidskému druhu, vašim protože někteří je do sebe házejí po

ty největší oběti. Všichni prožíváme rodičům, přátelům, vůči všem, kteří hrstech a uvádějí se do komatu. Zkusil

slavnostní okamžik lidských dějin, jsou vám drazí. Jsme ve válce. Může se jsem alkohol, ale cpou do něj tolik

protože jsme opětně objevili ve vesmí-

stát, výslovně říkám, může se stát, že antialku, že i když chuť to má původní,

ru inteligentního druh. Ze všeho se nepřítel už infiltroval mezi tuto tak zapomenutí zůstává někde na dně

nejdříve musím poblahopřát všem

populaci, že ji zrovna vyzbrojuje, cvičí

pohárku. Zbývá hudba, ale při červený

pohotovosti se nesmí překročit 80 deci-

aby se daly rozeznat podrobnosti, to samozřejmě nemohly vědět.

belů. A jestli se začnete přehrabovat zvlášť když se to přenášelo ze sond

Zpočátku se mi svíralo hrdlo, ale

ve spojích, stroj zdvořile zašeptá, litu-

nebo spíš z piraní, což jsou taky sondy, pomalu jsem se uvolňoval a objednal

ju, pane, za těchto okolností však ale mnohem větší, dobře vybavené pro jsem si pořádně silný kafe, ve

nesmíte překročit práh přípustné vyhlazovací akce a dálkově řízené skutečnosti to nevypadalo o nic hůř

hlasitosti. Šel jsem teda za Nico, z bojových stanovišť. Pirani operovaly než doma v aktualitách a já nemohl

a když mi řekla, že ji ten můj odznak mnohem níž v atmosféře, někdy těsně uvěřit, že jsem doopravdy tady, že se to

Škrábe do prsou, a když já si ho nechtěl nad povrchem, a mně se vždycky právě teď odehrává pode mnou, pak

sundat, tak mě vyhodila.

obracel žaludek, když nalétávaly jsem pocítil jakési teplo, řekl jsem si,

přímo na nějakou horu, už to vypadalo planeto matko, já jsem při tom,

A pák přišel rozkaz. Kauterizace.

na náraz, ale v poslední chvíli to účastním se jedné z velikých bitev

Přiblížili jsme se k planetě. Dost. bezpečně

vybraly.

Nejdřív

se lidských dějin, a jestli se vrátím, budu

Opatrnost už byla zbytečná. Druhý začala čistit města a řekli mi, že z o tom moct vyprávět svým vnukům

důstojník řekl do interu: "Všichni lidskosti, protože takhle nebudou a možná z toho dokonce udělám něja-

nebojující, kteří ne ma jí službu mít domorodci Čas zděsit se při ký článek nebo knihu.

a nepřejí si sledovat operaci, mohou pomyšlení, že jim celá planeta

Uvědomte si, že nás muselo být na

zůstat na ubikacích."

exploduje. Myslel bych si, že to Nixonovi dobrých deset tisíc, co si v tu

Protože jsem neměl službu, tak jsem provedou atomovými údery, ale samou chvíli říkali totéž.

se zpočátku zachoval podle jeho dopo-

kdepak, cíle nebyly zas tak důležité

Hodil jsem do sebe kafe a snažil se

ručení. Pak jsem se ale šel podívat. a logistické počítače propagují rozebírat své pocity, jak nám to dopo-

Dělo se to přímo pod našima nohama především úsporu prostředků. Pustili ručovali na univerzitě v třínedělní

a to pak stojí za to vidět a vědět. Tako-

se do hroud sonickými projektory, přednášce o literární tvorbě. Ale zjistil

vá planeta se nesrovnává se zemí viděl jsem, jak se otřásají a praskají, jsem, že mi to nejde. Díval jsem se na

každý den.

rozevírají a hroutí, a zbytky spálili těch šest obrazů, které vyprávěly zhru-

Pěkný to nebylo. Ale brzo mě to termickými paprsky. Bylo vidět modré ba totéž, a necítil jsem nic. Jako by se

začalo fascinovat. Operátoři záznamů tečky rozprchávající se po krajině, mi mozek zablokoval někde v očích.

se ve své práci vyznají. Dělaj to pro místy jich bylo tolik, až se zdálo, jako Říkal jsem si, že spousta kluků by

týdeníky, pro archivy a pro dějiny. Na by se chvěla zem, a já si říkal, že jsou našla slova, která by evokovala tragi-

velkou obrazovku v jídelně pustili fakt jako krysy, ale nikdy to netrvalo ku situace, konec jedné civilizace,

současně šest obrazů v polyvizi a dlouho, protože paprsky je dohnaly smrti jednoho druhu, a vykřikovali by

v tridi. Člověk nevěděl, kam se koukat a protože pirani tak jako tak pouštěly o síle člověka nebo by řvali vztekem

d ř í v . L o ď p ř e l é t a l a p l a n e t u do atmosféry hromadu jedů, zvláště nebo by čtenářům vehnali do očí tako-

v průměrné výšce 20 000 kilometrů, pak látky katalyzující kyslík tak vé slzy, až by stouply hladiny oceánů,

aby se kvůli Rocheově hranici nepře-

dobře, že vzduch je pak nedýchatelný, a tak dál a tak dál. Ale já ne. A tak

tížily struktury, ale bohatě to stačilo,

mrtvý. Ty krysy tam dole utíkaly jsem se podíval na hodinky a zjistil

zbytečně. Neměly ani zbla šance. Ale

jsem, že od začátku operace uběhla

A pak mě Tad strčil do kabiny, chlá-

krysy. Nechceš si to zkusit?"

přesně hodina.

pek, kterého střídal, brblal cosi

Popadl mě za ruku a strčil do křesla

Někdo mi poklepal na rameno o rozpisu služeb, ale Tad ho dvěma vedle sebe, ani jsem si toho křesla

a poznal jsem kamaráda Tada, slovy odpálkoval, sedl si do pěkně kvůli samým obrazovkám prve

seržanta mířiče. Vztahy mezi boju-

vypolstrovanýho křesla, narazil si na nevšiml, dal mi do ruky páku a řekl:

jícími a techniky zpravidla nejsou hlavu přílbu, zkontroloval sklon křesla "Já pilotuju a ty čistíš. Uvidíš, že je to

nijak růžové, to kvůli příslušnosti a vsunul ruce do jakýchsi rukavic. hračka. Na obrazovce před sebou

k rozdílným složkám, a proto, že boju-

Před ním byla spousta obrazovek, zaměříš pomocí páky cíl do středu

jící vidí v technicích civily a zašíváky, některé ukazovaly jenom krajinu, jiné kříže a ve vhodný chvíli stiskneš

třebaže se všichni vystavujeme stejné-

byly plné čísel a křivek, které bych si knoflík. Určitě jsi to už dělal v šestá-

mu nebezpečí. Ale protože já nemám při své odbornosti dokázal vysvětlit, kových automatech, ne? Počkej, já ti

předsudky, udělal jsem si přátele ve ale neměl jsem na to myšlenky.

nastavím nějakej pěknej kousek."

všech jednotkách a všiml jsem si, že

Stál jsem za ním trošku shrbený

A navedl mě přímo na domorodce,

bojující technikům vlastně trochu a snažil se na nic nesahat. Piraňa, který poskakoval křovím a hnal před

závidí vyšší znalosti a že hlavně z toho kterou Tad pilotoval na vzdálenost sebou celý hejno malých krys. Byli

pochází ono pohrdání. Dávám si pozor, tisíce kilometrů, letěla nad pouštní modří, napůl medvědi, napůl klokani,

abych nedával najevo své vědecké pahorkatinou, pak odbočila, zřejmě, ale to už jsem říkal, a ti malí vypadali

znalosti před lidmi jako Tad, pokud mě proto, že Tad dostal do přílby nové spíš jako klokani. Planeto matko, řek

o to nepožádá, a tím si vysvětluju naše instrukce, přeskočila skály a vrhla se jsem si, že je nějaká panímáma

dobré vztahy. A pak, Tad má pacifisty nad jakési zrzavé křoví, jaké jsem ještě s drobotinou, a už jsme byli nad nimi

docela rád. Říká, že si váží všech nikdy neviděl a které mě už při pohle- a myslel jsem si, že do ní naletíme,

druhů odvahy a odvaha mít svůj názor du bodalo do očí. Pak zpomalil a nara- a nevím, co mě to popadlo, zmáčk jsem

patří mezí ně. Jednou se mí svěřil, že zili jsme přímo na vesnicí. Na úplně knoflík, byl měkký, jako bych nořil

je mu líto, že nemá ve své jednotce stejnou jako ta, co jsme viděli poprvé, prst do másla, a minul jsem ji, teda

pacifistu.

jenom krajina se lišila, takže jsme se zasáhl jsem ji do tlapy, a ona upadla

Zrovna měl za sebou první kolo nemohli splést. Domorodci si pirani a zmítala se, a já si řek, že takhle ji

a nárok na čtvrt hodiny pauzy, a tak si ani nevšimli. Což bylo normální, proto- nechat nemůžu, a pohnul jsem pákou

zašel do jídelny na kafe, aby si oddechl. že přiletěla takovou rychlostí, že se její a tentokrát jsem ji měl celou, přeřízl

Povídali jsme si o všem možném a on kukání opozdilo. Přeletěli jsme tak jsem ji na dva kusy, a planeto matko,

se na obrazovku skoro ani nepodíval. rychle, že jsem ani dost dobře neviděl, viděl jsem, jak jí z rány nebo z kapsy,

Po deseti minutách vstal a řekl mi: co domorodci dělají, jenom se mi zdálo, pokud byla udělaná jako klokani, něco

"Odtud toho moc nevidíš. Jestli chceš, že u velikého ohně zrovna čtvrtí něja- leze, bylo to velký asi jako palec

pojď se mnou. Uvidíš, jaký je to ké zvíře, a co bylo zvláštní, že otevřený a skákalo to, co mohlo, a Tad to nako-

doopravdy."

břicho toho zvířete bylo plný zrnek nec dostal. S ostatníma, protože já

Mám jenom modrou placku, ale nebo mrňavých zvířátek. Na vteřinku jsem brečel jako želva a už jsem nevi-

když jsme přišli ke vstupu do bojového jsem si pomyslel, že je Tad nechá na děl.

úseku, který je mi normálně zakázán, pokoji, ale ten vzal zatáčku, fakt

A Tad mi kamarádsky řek: "Nic si

řekl strážnému: "To je v pořádku, je to parádní křivku, prudce přitom brzdil, z toho nedělej. Hele, vždyť je to stejně

kámoš. Kdyby tě někdo buzeroval, tak a já viděl domorodce stejně dobře, jako čeká všechny. A já nejsem žádnej

ho pošli za mnou."

bych jim měl za chvíli podat ruku, hajzl. Já je nevychutnávám jako

Strážný mě pustil.

a říkám vám při planetě matce, že ostatní. Já to dělám čistě. Jestli nerad

Vlezli jsme to takový misky, která se nemají oči. Ale tak či onak nás zpozo- lovíš, to je pak tvoje věc."

zapojila do řetězce, skoro tentýž model rovali a rozprchli se všemi směry

A aby mi udělal radost, spálil

jako na Zemi v metru, ale mnohem a myslím, že jsem slyšel, jak Tad všechno jednou ranou, celé čtvereční

rychlejší. Většina misek byla v obou procedil mezi zuby: "Počkej, teď se kilometry. A řekl mi: "Hele, to já nevě-

směrech plná chlapů, kteří se klidně pobavíš." Nastavil si jednoho, něco děl. Promiň, moh jsem to tušit. To chce

bavili a zdravili se, když viděli kama-

udělal, stiskl knoflík a viděl jsem, jak holt zvyk."

ráda. Trochu jsem se skrčil kvůli oble-

domorodce zasáhl kužel rudého světla,

A já mu řek: "Ty za to nemůžeš,

čení a vlasům, protože naprostá domorodec padl na zem přeříznutej ve Tade, ty za to nemůžeš."

většina byla v polní uniformě, ale dví čistě jako břitvou. Stříkalo to

A zůstal jsem tam a díval se, protože

nikdo se na mě nedíval. Přesto jsem kolem, a planeto matko, ještě že to Tad musel dokončit svoje kolo a teprve

nechal odznak, aby se pohupoval nebylo rudé, a já si řek, že musej mít pak mě mohl vyprovodit, protože já

v úkrytu bundy, protože jsem si řek, že v krvi měď, a ne železo jako my, proto- bych v téhle neznámé části lodi

teď není místo ani čas přestupovat na že to mělo nádech do modra. A ty dva dvakrát tak velké jako Manhattan

jinou víru.

kusy se dál mrskaly a mně se chtělo zabloudil a riskoval bych spoustu

Asi po jednom kilometru jsme blít, ale sáhl jsem si na odznak pod nepříjemností. Ale Tad, protože je

vystoupili a dali se nekonečnými bundou a vydržel jsem a říkal jsem si, kamarád, už nevyhledával vesnice,

chodbami. Pak jsme došli k bojovým to je naposled, to je naposled, hnutí stačilo mu, že nad lesy shodil kata-

kabinám. Vždycky jsem si myslel, že zvítězí a všechno tohle svinstvo lytické bomby, a mně bylo fuk, že

jsou po obvodu lodi, ale teď jsem si skončí, a pak jsme kusy toho chlapa vidím, jak ty lesy hynou, prožívají

najednou už nebyl tak jist. Nebylo na minuli a Tad jich dostal dobrých deset podzim a zimu najednou a smršťují se

nich nic zvláštního. Dveře vedly do jednou ranou, jediným tahem rudého v modrobílou kaši, která shora připo-

místností s nízkým stropem a modře štětce. Otočil se na mě, musel vidět, mínala sníh.

osvětlených až nich bylo slyšet hlasy jaký dělám ksichty, a řek mi? "Víš,

Díval jsem se na obrazovky s křivka-

c h l a p ů , k te ř í ř ík a l i řa d y č í s e l moh bych je smazat všechny najednou, mi a čísly a začínal jsem chápat a po

a písmen. Nebo kteří hloupě žertovali ale tak jako tak je to čeká všechny, ať hodině jsem věděl, že tam dole už není

V nesrozumitelném slangu. Každý je teda ňáká sranda. Nemaj ani čas nikdo. Ani jeden domorodec. Ani jedna

fach má svou řeč.

trpět a pak, jsou to krysy, nic než

krysa. A myslel jsem. si, že to skončilo.

Ale byl to jenom začátek. ,

park, a říkám si, že ti chlapíci jsou speciální instruktoři cd jiné zbraně

Měl jsem tak pocuchané nervy, že teda machři, vetší machři než ti naši nezačali. Ti hošani se dovedou tak

jsem- namířil do Ústředního parku. kumštýři, co kutí z kousků kovů, dobře maskovat a utajit, že jsme je

Udělalo mi to dobře a uvedlo mě to do zvuků a barev. Tihle pracovali se docela dobře mohli, nevědomky zlikvi-

přemýšlivé nálady, protože tady jsem Zemí, dokonce s pozemským mate-

dovat s ostatními.

opět našel Zemi, pozemskou trávu, riálem, a když tak krásně splyneš

Když jsem to slyšel, válel jsem se

květiny, stromy. A skutečné slunce, s krajinou, víš, že to stojí za to bránit smíchy. Všechno bylo k ničemu.

které plulo po azurové obloze, na níž Zemi za jakoukoli cenu, a to je pravé ta Nedozvěděli jsme se to najednou,

bylo tak přesně akorát obláčků, bílých, psychologická finta, ale ať si to jakkoli samozřejmě, ale začaly kolovat řeči,

čisťounkých a na okrajích zaoblených. uvědomuješ, uniknout tomu nemůžeš. když operace byly, jak se říkalo,

Tady je všecko opravdové, ani stopa po Viděl jsem tvorečka něco jako berušku, pozastaveny. Pak měl velitel zase řeč,

imitaci, jak je to stále častěji vidět jak utíká v trávě mezi mými botami, tvářil se ještě nasraněji- než předtím

v pozemských parcích pod záminkou, a za nic na světě bych ho nerozšlápl. a řekl, že došlo k politováníhodnému

že umělá hmota se neopotřebí a že si Ne proto, že jsem pacifista, ani kvůli omylu, samozřejmě že ne vinou něko-

nevyžaduje tolik údržby. Tady můžeš posvátnosti života, ale protože je ze ho na palubě, a že je třeba tento omyl

zabořit prsty do země a umazat si Země.

napravit a provést rehabilitaci.

ruce, můžeš utrhnout stéblo trávy

Jako já.

Rehabilitace. Tohle slovo jsem

a žvýkat je. Jsou místa, kde si můžeš

Pak - ale to jsem viděl v jídelně nebo v souvislosti s nějakou planetou slyšel

pod vedením zahradníka posekat mi to vyprávěli, protože to trvalo celé poprvé, ale řády takový případ zřejmě

trávník nebo kde se můžeš naučit dny a protože se člověk musel občas předvídaly. Nejdřív kauterizace,

prořezávat stromy. Občas dostaneme vyspat - pak zničili hory a odpařili potom rehabilitace. Nejdřív rozkaz,

svolení, že si smíme sami utrhnout moře. Rozervali atmosféru a odfoukli potom odvolání rozkazu. V armádě to

ovoce červeňoučké jablko nebo nalitou ji do kosmu. Oloupali planetu jako tak chodí. Ale tentokrát byl rozkaz

hrušku, a cítíš, jak ti po bradě stéká jablko a viděli jsme veliké segmenty odvolán poněkud pozdě.

slaďounká šťáva, nebo v jiný části světadílů, rozervané kusy nějakého

Velitel říkal, že je třeba provést

jeden z těch zelených citrónků, po krunýře, jak je pohlcuje magma. rehabilitaci pečlivě a že počítá s tím,

nichž ti trnou zuby a při nichž si A bylo to krásné, to vám povídám, že se do toho vložíme celým srdcem.

myslíš, že už. nikdy v životě nebudeš všechna ta červená, kaštanová a černá Nedodal, což jsem se později dozvěděl

mít žízeň.

barva, a chtěl bych být malířem, abych neoficiálně, ale zpravidla dobře

Není to moc veliký, ale je to tak to všechno dal na papír, a litoval jsem, informovanými cestami, že by z toho

dobře udělaný, že máš po několika že jsem na univerzitě nedával větší mohl být na Zemi parádní bugr, že už

krocích pocit, že se to táhne bez konce pozor při přednáškách o výtvarném byla jmenována vyšetřovací komise

a že máš kolem sebe celou planetu. umění. Pak jsem si ale řek, že to a že by velitel mohl přijít o prýmky

Můžeš se válet v trávě nebo v mechu všechno je stejně na hologramech a že a dokonce dřepět až do konce života

a skoro všude jsou klidná místečka, realismus už dávno nefrčí.

v lochu. A my s ním, nebo aspoň ti se

kam si můžeš zavést děvče nebo

Možná se ptáte, proč jsme si dávali špatným hodnocením. Moc by to už

chlapce, to už záleží na tvém pohlaví takovou práci, ale to je logický. Jestliže nepomohlo, ale v takových případech

nebo na tvém gustu.

tato planeta skrývala nějaké suroviny, se musí rychle najít obětní beránek

Procházel jsem se tam skoro úplně nebylo záhodno, aby jich mohli využít a vždycky to odnese nějakej ten

sám, protože byla pohotovost, a myslel emzáci. Ani by se neodvážili k ní chudák dole. Stačí, aby vyšetřovací

jsem si, že je to Země a že stojí za to ji přiblížit, jak den ode dne vyhlížela. komise s novináři vyrazila čtvrtou

bránit, ačkoli jsem věděl, že to všechno Jednodušší by bylo ji vyhodit do kosmickou, a bude z toho hvězdný

je udělané a že to není pravé, že na vzduchu, ale to by zabralo příliš času, skandál prvního řádu. Opozice by

Zemi, když škrábneš zem, tak si na a pak mi někdo řek, že to nějaký zákon z toho, jak se sluší a patří, vytěžila

většině míst odřeš nehty o beton, a že zakazuje. Nevím, jestli je to pravda, maximum, řvala by o zbytečné geno-

než jsem se nalodil na Nixona, tak ale jestli takový zákon skutečně cidě, a vláda, aby se očistila, by srážela

jsem viděl stromy vždycky jen v květi-

existuje, já jsem pro.

hlavy.

náčích. Ale já si myslel, že tohle je ta

Nakonec jsme couvli, pořadně jsme

Takže bylo lepší opatrně a rychle

skutečná Země, ten zemský ráj, a že až couvli a začali jsme ke slunci a do rehabilitovat. Rehabilitovat planetu

tahle mizerná válka skončí, že by se to nejbližšího kosmického prostoru znamená uvést věci přesně do

tak mělo zařídit všude, zahradu, která vypouštět takové věcičky, co vyzařují původního stavu. V prvním okamžiku

nevypadá jako zahrada. Jedno místo je jedovaté paprsky.

bych nevěřil, že je to vůbec možné

tady úplně bez vegetace, jenom pečlivě

vzhledem k tomu, jak ten oblázek

pohrabaný písek, kam by se nikdo

Ještě dobře, že jsme teprve začali, vypadal, ale na palubě lodi jako

neodvážil vkročit, a uprostřed klokotá protože přišla zpráva ze Země.

Richard Nixon je spousta zdrojů a pak,

nitka vody a jsou tam veliké balvany

Byl to sek.

jak jsem už říkal, se takový případ

obrostlé mechem a dal bys krk za to, že

Samozřejmě, že jsme se nesekli my, předpokládal.

jsou tam už tisíc let, nebo i víc, třebaže ale někdo na Zemi, a to s největší

Nejdřív začali odchytávat všechny

víš, že Nixona postavili a vyzbrojili pravděpodobností ve Velkém gene-

ty střely, co poslali ke slunci a do

před necelými dvaceti lety. Sedneš si rálním štábu v kosmu. Bordel mezi okolního kosmického prostoru, a dali

na dřevěnou lavičku na břehu, už se ti dvěma službami nebo špatně si práci, aby zneutralizovali účinky

ani nechce myslet, nasloucháš tichu, naprogramovaný počítač nebo nějaká těch par, co dorazily k cíli poněkud

už si nic nepřeješ, zapomínáš na informace šla mimo a ztratila se. Čert dřív. Pak začali lapat prostor, aby

všechny trable a máš pocit ví. Frikillské pásmo bylo teď jinde nabrali co nejvíc atmosféry a vodních

nesmrtelnosti. Čas jako by se zastavil, a planeta, kterou jsme zpracovali, se par a nemuseli sahat příliš hluboko do

dokud si neřekneš, á do prdele, nacházela ve spřáteleném pásmu palubních zásob. A protože ty mole-

přešvihnu opušťák. Tohle místo prý a naši se zrovna chystali navazovat kuly nebyly ještě strženy příliš daleko,

udělali Japonci, ostatně jako celej

kontakty s domorodci, pokud už

podařilo se jim to skoro na 99,9 %. Pak

s milimetrovou přesností vrátili konti-

včetně té nejmenší říčky a toho dvacet hodin z třiceti. Ale neslyšel

nenty na původní místo. Nejhorší bylo nejmenšího ledovce.

jsem, že by si někdo naříkal. Vzhledem

sváření bloků a odvádění přeby-

Dostávalo se to fakt do obrátek. k nedostatku personálu mé pověřili

tečného tepla, aby se atmosféra udrže-

Kvůli velké obrazovce jsem prakticky funkcí programátora třídy A a nazna-

la a vodní páry se mohly ukládat už ani nevycházel z jídelny, zapomínal čili mi, že když se osvědčím, tak příští

v prohlubních oceánů. Dole po dlouhé jsem dlabat, spát a bavit se. Když za prověrky budou jenom formalita.

dny pršelo, učiněná potopa, nedalo se mnou přišla Nico a vzala mě za ruku Dovedete si představit, že jsem přidal.

to srovnat ani s tím nejhorším a řekla, že jí ten můj odznak Udělal jsem jim metagraf ekologické

tropickým monzunem na Zemi, z nebe koneckonců nevadí, tak jsem s ní restrukturalizace, no pohádka. Když

padaly celé balíky vody, úplná jezera, nakonec Šel, protože jsem nechtěl, aby nastoupili astrobiáci, ani na něm

odrážela se do kilometrových výšek si myslela, že se na ni zlobím. Cítil nemuseli nic měnit.

a nakonec si sedala na správná místa,

jsem se úžasně a v míru s celým i Disponovali vzorky, které odebrali

Na velké obrazovce v jídelně toho světem. Rehabilitace byla skutečné před kauterizací, a dodat ve velkém

moc vidět nebylo, velká koule páry, ale pěkná prácička. Požádal jsem Nico, množství vegetaci jim nedalo moc

řeknu vám, že to bylo pěkný, krásný aby v kabině pustila obrazovku, a po práce, ale nicméně se u nedostatku

jak stvoření světa, a bylo vidět, jak se celou dobu jsem měl pocit, že souložím Času rozhodli, že na větší části půdy

rozevírá podlaha mračen a ukazuje se s planetou, neprotestovala, a na chvíli vysadí imitace, které za pár desítek let

žerné a moře se vracejí na svá místa jsem měl chuť, aby tu planetu pojme-

zajdou a uvolní místo skutečné vege-

a kurát si neodpustil, aby tornu, kdo novali Nico, protože skutečné jméno taci. Hlavně s lesy se nedalo dělat nic

chtěl poslouchat, necitoval Genezi, a neměla, jenom řadu písmen a čísel. jiného. Podle odebraných vzorků

říkal, jaký je to veliký zázrak, že Bůh Nápad to byl jasně jalový, protože reprodukovali parádním tempem

dal člověku moc napravit, co byl poka-

jména se dávají pouze poblíž Země, i celou faunu, včetně zvířátek, která by

zil, a že je to opravdové požehnání, že tam, kde se usidlují lidé, ale v té chvíli se podle mého dala objektivně označit

nám byla dána šance aspoň jednou jsem si myslel, že to služebním postu-

za havěť. A to všechno ve správných

budovat, a nikoli ničit, a že všichni pem předložím veliteli. Pak jsem se na proporcích podle archívních záznamů.

sloužíme posvátností života, a poprvé, to vykašlal.

Jediný problém byly fosílie, ty nemohli

když spatřil můj odznak, se na mé

Pak jsem musel pracovat jak mouro-

vyrobit v dostatečném množství

nedíval úkosem, a dřív než jsem měl vatej, protože se muselo pořádně a znovu je uložit na vhodná místa.

čas se vymanit, vzal mé kolem ramen sáhnout do zásob a roztočit synte-

Slyšel jsem jednoho, jak si z toho dělá

a mumlal: "Blahoslaveni jsou paci-

tizátor, co to jen šlo, aby znovu udělali srandu a říká, že tahle planeta bude

fisté, neb oni uzří Boha."

ornou půdu a pod ní přírodní zdroje. jednou pro paleontology zapeklitý

Pak se dali do rekonstrukce hor, Nebylo to jen tak, protože taková oříšek, pokud sem nějací kdy přiletí.

a ještě štěstí, že máme archívy, proto-

planeta je fakt veliká a nás hnal čas. Ale co, fosílie nejsou zvenčí vidět.

že tak se může dát všechno na místo,

Díky amfetaminu jsme makali až

Když jsem se konečné dostal do

jídelny z obrazovce, vypadalo všechno není tak jistý, a i kdyby, tak jím je to viděl při příletu, tak jsem si řek, že při

bezvadně. Jeden by tomu nevěřil. fuk.

Rehabilitovat

znamenalo troše štístka vydrží dobrých tisíc

Planeta vyhlížela nachlup stejné, jako identicky znovuvybudovat k určitému let, a rozbulel jsem se. Ani jsem

když jsme ji viděli poprvé. Dal bych okamžiku a nic víc. Ale astrobiáci neslyšel velitele, jak nám děkuje a

krk za to, že stromy, ač imitace, byly všechny uklidnili tím, že po válce, až blahopřeje a říká, že vyznamenám a

vsazeny na správná místa a že nechy-

bude dost času a prostředků, můžeme povýšení jsou na cestě.

běl ani lísteček neb to, co je nahra-

stroje vždycky nahradit syntetickými

Udělali jsme fakt kus dobrý práce.

zovalo. Zvířata mohla dokonce spásat biologickými domorodci a že evoluce se A můžete být na nás tady hrdí. To je

imitace, dokud nepřevládne skutečná znovu ujme svých práv a že je bude všechno, co jsem vám chtěl dneska

vegetace. Rozdíl by se dal poznat jedi-

možno dokonce trochu vylepšit říct.

ně mikroskopem.

a umožnit jim krok vpřed o několik

Ještě vám musím říct, abyste o mě

Všechno bylo bezva. Až na jednu tisíciletí, ale takhle jsou zatím schopni neměli strach a že bych rád věděl, co je

maličkost. Nikdo tam nebyl.

bezvadně se zhostit své role a dokonce nového, a hlavně co je s mojí holkou,

Myslel jsem, že se tím spokojí, je můžeme vyzbrojit a vycvičit, aby a přeju si, abyste tenhle záznam

protože přes veškeré možnosti techni-

mohli vzdorovat emzákům.

dostali natošup, a doufám, že moc

ky se mrtví obživit nedají. Ale to jsem

Všechno, jak jsem viděl, a to neří-

nestrádáte nedostatkem.

se mýlil. Nejdůležitější byli právě kám jen tak do větru, tak všechno jsme

Všechny vás moc líbám.

domorodci. Poslední tah štětcem. uvedli do takového stavu, jako bychom

Nezbytný prvek, který nás jako jediný sem nikdy nepřišli, a to je přesně to, co

mohl po návratu na Zemi zachránit požadují pacifisté, a když jsme nako-

před vojenským soudem.

nec odletěli, aniž bychom čekali na

přeložil Jan Hlavička

Nezapomeňte, že měli všechna komisi a novináře, a když jsem seděl

nutná data. Astrobiáci sice neměli v jídelně mezi Tadem a Nico, viděl

vzorky, protože to. by bylo proti jsem na obrazovce toho chlápka, jak

posvátnosti života věznit zástupce sedí na vršku svý hroudy a klidně ji

neválčícího druhu, ale uchovávali maluje, přesně jako ten, co jsem ho

v počítačích všechen genofond domo-

rodců i s variantami, sociologové zase

znali do podrobností jejich civilizaci

a psycholingvisté i ty nejjemnější

nuance jejich způsobu komunikace.

A co chybělo, to se dalo snadno

interpolovat. Rekonstruovat zvířata je

snadné, už horší je znovu vybudovat

celou společnost. A hlavně to chce

spoustu času. Kvůli výchově.

Kdybychom měli před sebou jedno

nebo dvě století nebo aspoň pár desí-

tek let, tak by se to dalo zkusit. Ale

s novináři, kteří se nechávali VGŠ

stále míň vodit za nos, se nedalo otálet.

Vedly se četné diskuse, o nichž jsem

slyšel pouze z druhé ruky, a nakonec

se do toho dali kybernetici a rozjeli

domorodce sériově. Byly to mašiny, ale

pokud jste jim neotevřeli břicho, nedal

se poznat rozdíl. Navyráběli jich ve

všech potřebných rozměrech a pohla-

vích, do hlav jim nacpali všechno, co

měli vědět. Věrně rekonstruovali

města a vesnice, silnice a stezky

a prskli tam imitace domorodců a ti

začali fungovat, jako by se nic nedělo.

Se stejnými tradicemi, se stejnými

znalostmi, se stejnými recepty na

vaření. Řeknu vám, že by to zmýlilo

i originály, kdyby se mohly vidět.

A nejhezčí bylo, že byli festovnější

než ti praví. Ti, které jsme vyčistili,

vydrželi v průměru tak patnáct dvacet

let. Ale ti noví budou žít věky, možná

přes tisíc let. Muselo to tak být, proto-

že jako stroje se nemůžou rozmno-

žovat. A tak bylo lepší vyrobit pořízky.

Tady se sociologové po rafali

s kybernetiky, protože sociologové

říkali, že to bude podivně statická

společnost, a kybernetici zase, že to

Orson Scott CARD

Pejskař

Byl jsem nevinný chodec. Namočil

nechali počítač, aby se rok snažil jsme v dětském oddělení a on se vyke-

jsem se do toho jedině proto, že mi to

kombinovat z patnácti znaků to pravé cával. "Jedno heslo," řekl. "Ale musí to

myslí vertikálně a Pejskař si myslel, že

heslo, zvlášť když po třetím špatném být tutovka. Jestli bude špatně, jeden

bych mu mohl být užitečný, což byla

pokusu dostanou vaše telefonní číslo, chlapík přijde o práci a možná půjde

pravda. Taky řekl, že se možná pobavím,

zmrazí cílové soubory a zavolají poldy. sedět."

a to byla přednost, protože častěji měli

Cože? Je vám ze mě špatně? Takový

Řekl jsem mu ne. Šance je tři z desí-

jiní zábavu ze mě, než já z nich.

milý chlapeček a on je zapletený do ti, líp to nedovedu. Bez záruky.

Když říkám, že mi to myslí verti-

nespecifikovaného kritického aso-

Výsledky mluví za mě, ale nikdo není

kálně, chci říct, že jsem metyfyzický, to ciálního chování? Můžu být z půlky dokonalý a já ani zdaleka ne.

jest simulovaný, to znamená, že je po ze skla a mít čtyři stopy, ale

"No tak," povídá. "Musíš mít nějaké

mně, ale mozek to ještě neví a nohy se napodobím vás lépe než vaše matka a finty, jak získat jistotu. Když se ti to

hýbou. Stalo se to, když mi bylo devět, čím déle vás budu znát, tím hlouběji podaří ve třech případech z desíti, co

ležel jsem v posteli a ten pitomec budu mít háčky. Dozvím se když se o tom člověku dozvíš víc? Co

odvedle vystřelil po své paničce. Kulka nejenom vaše so učasné heslo. Můžu když se s ním osobně setkáš?"

prošla stěnou, mně do hlavy. Všichni se napsat slovo na papír a ten zapečetit,

"No, možná padesát na padesát."

přiběhli podívat k nim, protože dělali vy potom dojdete domů, změníte

"Hele, my to nemůžeme zkoušet

takový kravál, a než si někdo všiml, že heslo, rozpečetíte, co jsem napsal, a nadvakrát. Takže možná se nestrefíš.

jsem to koupil já, byl jsem o litr chudší.

tam bude stát vaše nové heslo, ve A poznáš, kdy jsi vedle?"

Nacpali mi do hlavy superrosol třech případech z desíti. Jsem

"Ne," povídám. "Protože v té polo-

a světlovody, jenže nevěděli, který vertikál a Pejskař to věděl. O vině případů, kdy se strefím, taky

neutron s kterým spojit, a tak se z mého deset procent superrosolu víc a nevím, že jsem se strefil."

alchymického mozku stal místo rzi podle zákona bych ani nebyl člověk,

"Do prdele," on na to. "To je domluva

diamant. Rosolák. Krystaláček.

ale jsem ještě pod čárou, a to je pro jako s mým bráchou v plenkách."

Od toho krásného elektrického dne spoustu lidí, kteří jsou v hlavě stopro-

"Stejně si mě nemůžeš dovolit. Pod

jsem už nevyrostl ani o palec, nikde. centně bio, víc, než můžu říct.

dva tisíce nejdu a ty nemáš ani na

Mých pohlavních žláz se kulka ani Pejskař ke mně přistoupil jednoho snídani."

netkla, jenom mi v hlavě vypnula dne na Carolina Circle, když jsem stál

"Nabízím podíl."

spouštěč puberty. Svatý Pavel tvrdil, že na stoličce a hrál na kuličkovém auto-

"Nechci podíl. Chci hotovost."

je Ježíšův eunuch. Čí eunuch jsem já?

matu. Neřekl nic, prostě mi jednu

"Jasně," říká. Rozhlíží se opravdu

Nejhorší na tom je, že mi táhne na vrazil, a tak můj loket přirozeně pečlivě. Jako by se napíchli na ceduli

třicet a pořád se ještě musím soudit přistál na jeho koulích. Spousta dvace-

s nápisem Chlapecké velikosti 10-12.

s majiteli hospod, aby mi nalili pivo. tiletých se mnou zkouší cvičit v pasá-

"Mám člověka na Federálním kódo-

A i když pak soud rozhodne v můj žích, a tak jsem zvyklý dávat jim lekce. vacím úřade."

prospěch a hospodský musí zaplatit Jack Sedmivrah. Hrdina čtvrťáků.

"To nic není. Já mám Štěnici v prdeli

výlohy, nestojí to za to, protože moje tělo Obyčejně jdu po žaludku, jenže Psíčkaři První dámy a na pásku čtyřicet hodin

je tak malé, že mám po dvou deci v hlavě nebylo dvacet, a tak loket zasáhl níž.

jejích prdů."

a po třetince omdlívám a pochcávám se.

V okamžiku, kdy to dostal, jsem

Mám trochu nevymáchanou hubu.

Navíc každý, kdo se mnou vysedává,

věděl, že tohle není dítě. Ne že bych Vím to. Přesvědčím se o tom, když mě

vypadá jako pederast.

rozeznal Pejskaře od Boha, on vám přitlačí obličejem do hromady šortek

Ne, nechci aby vám kvůli mne vlhly

vypadá, jako by měl už dlouho hlad a říká: "Čichni si, Rosoláku."

oči - jsem na to zvyklý, fajn? Možná mi

a bylo mu poslední dobou jedno, co jí.

Nesnáším, když se mnou někdo

vracející se královna nikdy nepokynula

Jenže tentokrát mu to nevyšlo, mává a pokaždé vím, jak to zarazit.

při hostině o čtyřiceti chodech, ale ovlá-

a tak tam sedí na zemi, opřený o hru Tentokrát stačilo začít řvát. Nahlas,

dám takovou fintu, která se jistým lidem

Šiité z východu, hlídá si prachy a dívá jakoby mě bil. Když dítě začne řvát,

hodí, a tak se nějak protloukám. Dobře

se na mě, jako bych byl nemluvně, podívají se všichni. "Já už budu

se oblékám, jezdím červem a neplatím

které musí přebalit. "Doufám, že jsi hodný," opakoval jsem. "Nebij mě! Já

moc na daních. Jsem totiž heslák. Dejte

Rosolák," povídá. "Protože jestli ne, už budu hodný."

mi na pět minut něčí životopis, nebo spíš

vrátím tě mamince na třech

"Drž hubu," okřikl mě. "Všichni se

autopsychoskopii, a v devíti případech

mističkách," Ale nezní to od něj jako dívají."

z deseti ze mě vypadne heslo, které vám

hrozba. Zní to, jako by byl vrchní

"Tak to na mě víckrát nezkoušej,"

otevře

dveře

do

nejšpinavějších,

plačka na vlastním funusu.

říkám. "Jsem nejmíň o deset let starší

nejchoulostivějších tajných datových

"Jestli se chceš o něčem bavit, než ty a o hodně víc než o deset let

souborů dotyčné osoby. Po pravdě

používej ústa, ne ruce," říkám.

chytřejší. Já teď z tohohle obchodu

řečeno to vychází třikrát z deseti, ale

"Pojď se mnou," povídá. "Musím si jít odejdu a jestli uvidím, že jdeš za mnou,

pořád je to lepší pravděpodobnost,

koupit kýlní pás. Strhnu ti to z podílu."

začnu řvát, že sis rozepnul kalhoty

než kdybyste

A tak jsme šli k Iveymu. Postávali

a vytáhl na mě frantíka. Dostaneš cejch cesty. S celou identifikací, jako pro dili vousy. Musím přiznat, že mi to

osahávače dětí a pokaždé, když se skutečnou osobu."

neznělo špatně.

v okruhu sta mil od Greensboro někdo

"Zelenou kartu má prezident,"

Tak jsme šli na věc. Pár hodin na mě

pobaví s mrnětem, přijdou si pro tebe." říkám. "Čisté zelené mají Spojení šéfo-

cosi zkoušel a nechtěl mi říct, kdo je to

Mám vyzkoušené, že to funguje vé. Ani viceprezident Spojených států zvíře, myslel si, že mi budou stačit

a Pejskař hloupý nebyl. Jestli něco potře-

není krytý pro neomezené mezi-

informace, které mu sehnal ten člověk

boval ze všeho nejmíň, tak to, aby si ho národní cesty."

z Federálního kódovacího. Byla to od

chlupatí dovedli k výslechu. Počítal jsem

"Ale je," on na to. "Potřebuju heslo. něj pěkná blbost, malovat mi

s tím, že mi řekne, abych se šel bodnout Mám chlapa, který dovede udělat zprostředkovaný portrét, když uváží-

a tím to skončí.

červené a modré, ale na čisté zelené te, že po mně chtěl stoprocentní jisto-

Ale on místo toho říká: "Sorry, Roso-

musí být zvíře o dvě třídy výš. Můj tu. Však mu to taky brzy došlo

láku, mám moc rychlý ruce."

člověk ví jak na to."

a vyklopil mi všechno. Nejraději by

Ani ten debil, který to do mě napálil,

"Jenom s heslem to nepůjde," neřekl nic, těžko se toho vzdával,

se mi nikdy neomluvil. Nejdřív mě říkám. "Když někdo vydává zelené vždyť až budu vědět svoje, co mi zabrá-

napadlo, co je tohle za sukničku, že se karty, bude to chtít i jeho prst."

ní, abych se nezkusil udělat pro sebe?

tak shazuje. A pak jsem si řekl, že by

"Vím, jak dostat prst," říká. "Chce to Ale jiný způsob, jak získat heslo,

mohlo stát za to zůstat a zjistit, co je to prst a heslo."

neměl, musel ho dostat ode mě a já

zač, že ze sebe dělá vola před deví-

"Když někomu vezmeš prst, může to abych mohl odvést pořádnou práci,

tiletým děckem. Ne že bych mu na tu ohlásit. A i když ho přesvědčíš, aby to potřeboval jsem vědět všechno, co se

lítost skočil. Prostě chtěl, abych mu nedělal, někdo si všimne, že mu chybí."

zjistit dalo. Pejskař má v hlavě mozek.

sehnal heslo a věděl, že mu to nikdo

"Latex," povídá on. "Budeme mít Sice takový, který podléhá biologické

jiný neudělá. Ale pouliční ranaři větši-

otisk. Do toho, jak mám dělat svou zkáze, ale ví, že v jistých chvílích to

nou nejsou tak mazaní, aby pod práci, mi nekecej. Ty sežeň heslo, já prostě nejde jinak, než tomu druhému

tlakem dovedli správně zalhat. Hned seženu prst. Bereš?"

věřit. Kdy se člověk musí spolehnout na

jsem poznal, že to není obyčejný

"V hotovosti."

to, že ten druhý udělá, co bude v jeho

kapsář nebo chmaták, který rozdává

"Dvacet procent."

silách, i když nebude pod dohledem.

rány, protože na to, aby to dělal jinak,

"Dvacet procent hnisu."

Vzal mě do svého levného bytu ve

nemá cit. Měl hlubokou tvář, což

"Člověk uvnitř dostane dvacet, starém areálu Guilford College,

znamená, že jeho hlava byla víc než holka, která mi přinese prst, dostane kousek od červa, takže to bylo přímo

jenom chlupatá šiška, čímž chci říct, že dvacet a mně sakra zůstane čtyřicet."

genitální, když jsem se chtěl v klidu

měl dost rozumu, aby strčil ruce do

"Něco takového neprodáš jen tak na dostat k Charlottě, Winstonovi nebo

kapes a netrval na audienci u papeže. ulici."

Raleighovi. Neměl sice mechovou,

V tu chvíli jsem usoudil, že je to

"Jistí zákazníci dají mega za kus." podlahu, jenom postel, ale zato velkou,

prolhaný parchant podle mého gusta."

Samozřejmě myslí Orkishský klan. takže to nevypadalo, že by nějak strá-

"O co ti jde na Federálním kódo-

Prodá deset a z mých dvaceti procent dal. Odhadoval jsem, že si ji koupil

vacím?" zeptal jsem se ho. "Potřebuješ vyrostou dva megy. Nebyl bych boháč, kdysi dávno v dobách svého pasáctví,

vymazat záznam?"

ale měl bych dost, abych se mohl kdy měl jméno a pásl šlapky, které se

"Deset čistých zelených," povídá. "S stáhnout z veřejného života a možná jmenovaly Špička, Tanker a Princezna

kódem pro neomezené mezinárodní

i zaplatit doktory, aby mi na tvář nasa-

nebo tak nějak a byly to ty pravé

rozhoďnožky na štípání. Bylo vidět, že (dosud beze zrněny), vzdělání, průběh nevšimne."

míval prachy a už nemá. Spousty zaměstnání. Bylo to jako vagón

Nevěřil jsem mu. Mám na lidi čich

krásných obleků na míru, ale obno-

prázdných krabic. "Máš přístup do a Jesse H. to nehrál. Ledaže by začal

šených, vyšlých z módy. Z těch městské knihovny?" zeptal jsem se švindlovat už v pěti a to se často nestá-

opravdu starých byly už dráty vytrha-

a on ukázal na zdířku ve zdi. Napojil vá. Takový neskočí po první holce, kvůli

né, ale ještě bylo vidět, kde se rozsvě-

jsem se přímo, vizuálně na mé kapesní které má těsno v kalhotách. Ke všemu

cely diody. Bavíme se neandrtálsky. sony, svou krystalovou hlavičku na í-i-

byl ještě chytrý. Na jeho kariéře bylo

"Marnost,

marnost,

vše

je í-i-ou. Víte, ono to každou rosolovou vidět, že dovedl být vždy na tom pravém

zhanobeno," říkám a v ruce svírám hlavu nenapadne, valit to ven přímo místě. Zdálo se, že jeho jméno vždy znali

rukáv kamisy, která kdysi blikala přes interfejs v levém uchu.

ti praví lidé. To znamená, že nebyl

jako letadlo před přistáním.

Předvedl jsem mu, jak se pracuje. z těch, kteří ztratí hlavu, když mají

"Jsou pohodlné, člověk se jich těžko Trvalo mi to deset minut. Znám cestu horko v džínsách. Řekl jsem mu to.

zbavuje," říká. Hlas mu přeskakuje , knihovnou v Greensboro. Znám heslo

"Ty jsi vážně hlavička," povídá

takže vím, že nechce nikoho oblbnout.

každého knihovníka a jsem tak fika-

Pejskař. "Heslo mi neřekneš, ale jseš si

"Budiž to pro tebe lekce," říkám. nej, že nemají nejmenší tušení, že jim skoro jistej, že je impotentní nebo

"Tak to dopadá, když Chodec nechodí."

někdo stoupá přístupovými kanály. frigidní."

"Chodit se dá pořád," povídá. "Jenže Z knihovny se dá dostat do Severní

"Ani jedno," říkám. "Je tvrdý a zása-

já měl špatný pocit, když šly obchody Karoliny. Oddělení záznamů je dový. Když se o něj z ničeho nic začne

dobře a dobrý, když šly špatné. Když v Raleighu a odtamtud se dá vecpat do otírat holka, nebude si myslet, že je to

vodíš kočky, můžeš na to být svým federálních osobních záznamů koho- proto, že slyšela, že to má v rozkroku

způsobem pyšný. Ale když vodíš psy koli v zemi. To znamená, že než padl jako trám. Spočítá si, že jí o něco jde

a víš, že jim pokaždé ubližují-"

soumrak toho pozoruhodného dne, a půjde po ní, dokud nezjistí o co."

"Mají v sobě vypínač, nic necítí. měli jsme kopii od každé listiny doku-

Jenom se na mě zašklebil. "Mám

Proto tě chlupatí nechávají na pokoji, mentující život Jesse H. Hunta, přece nejlepšího hesláka v Trojprdelí.

když vodíš psy, protože se nikomu nic rodným listem a vysvědčením v první Kouzelníka jménem Rosolák, ne?

zlého neděje."

třídě počínaje a zdravotními záznamy Ledověj mozek, kterýmu říkají Krysta-

"Jo, tak mi potom řekni, co je horší. a hlášením z doby, kdy poprvé praco- láček. Mám ho, ne?"

Nechat se štípat k pláči, aby se něja-

val po poldy, konče.

"Možná."

kýmu starýmu páprdovi postavil, nebo

Pejskař viděl dost, aby to na něj

"Mám ho, jinak ho oddělám," říká

si nechat vzít půlku mozku, takže když udělalo dojem. "Když dovedeš tohle a ukazuje víc zubů, než by měl primát

starej páprda štípe, tak to nebolí? Měl všechno, mohlo by z tebe to heslo mít.

jsem těla těch ženských kolem sebe rovnou vypadnout," povídá.

"Máš mě. Ale nemysli si, že mě

a vím, že to bývali lidi."

"To nepůjde, hlupáčku," pravím co můžeš oddělat."

"Můžeš být skleňák a přitom zůstat nejroztomileji. "Představ si toho poldu

Jenom se směje. "Mám tě a seš

člověkem."

jako hrad. Osobní data plavou ve dobrej. Vsaďme se, že mám holku,

Pochopil, že to beru osobně. "No vodním příkopu. Je tam pár aligátora, která to svoje umí přinejmenším

jo," povídá, "ty jsi pod čárou."

ale já plavu fakt dobře. Horká data stejně dobře."

"Psi taky."

jsou hluboko ve věži. Můžeš se tam

"Z toho nic nebude," já na to.

"Tak jo, máš pravdu," říká. "Když se dostat, ale nepozorovaně odtamtud

"Řekni mi jeho heslo a padnu na

ti vrátí holka, vypráví ti, co s ní dělali nevyjdeš. A hesla - hesla má královna zadek."

a přitom se směje, nakreslíš si svou v prdeli."

"Chceš výsledky rychle? Tak bez za

vlastní čáru."

"Každý systém je napadnutelný," ním a popros ho, ať ti je prozradí sám."

Rozhlížím se po jeho chátrají čím povídá.

Pejskař není z těch, kteří by to skrý-

bytě. "Jak myslíš," říkám.

"Kdes k tornu přišel, psali to na vali, když jim přeskočí.

"Chtěl jsem zůstat čistej," povídá. veřejných záchodcích? Kdyby byl systém

"Chci výsledky rychle," říká. "A

"To ale neznamená, že musím zůstat hesel jenom trochu napadnutelný, tak jestli začnu mít pocit, že je z tebe

chudej."

by se nás ti pánové, kterým chceš karty nedostanu, vytáhnu ti jazyk z hlavy.

"Takže do toho jdeš proto, aby ses střelit, dívali zevnitř a nemuseli by Nosem."

mohl vrátit do starých časů klidu vyhazovat megy za to, aby jim pouliční

"To zní dobře," povídám. "Vždycky

a propensity."

pudl sháněl čisté zelené."

mi to nejlíp myslí, když mi klient

"Propensita," říká, "co je to sakra za

Potíž byla v tom, že poté, co jsem fyzicky vyhrožuje. Ty vážně víš, jak ze

slovo? Proč takový slova pořád používáš?"

Pejskaře ohromil vším tím, co jsem mě dostat to nejlepší."

"Protože je znám."

o Jessovi H. dokázal zjistit, jsem nevě-

"To nejlepší si nech. Chci z tebe

"Neznáš je," povídá on. "Jedno ze děl o moc víc než na začátku. Napadalo vyrazit jenom jeho heslo."

dvou řekneš špatně."

mě pár hesel, ale tím to haslo - hádá-

"Nejdřív ho musím potkat."

Ukázal jsem mu svůj nejlepší chla-

ním. Nedokázal jsem ani vybrat to

Naklání se ke mně, až cítím pižmo.

pecký úsměv. "Vím." Neřeknu mu, že nejpravděpodobnější. Jesse byl Mám totiž pronikavý čich a můžu vám

fór je v tom, jak skoro nikdo nepozná, obyčejný suchar. Pravidelně dobré říct, že byl prosáklý testosteronem,

že je říkám špatně. Pejskař není známky ve škole, pravidelně dobrá čímž chci říct, že dámy by mohly být

obyčejný pasák. Obyčejný pasák se pracovní hodnocení, nejspíš i svou plné děťátek, jen kdyby si přičichly

v půlce hry nepošle do ofsajdu kvůli ženu pravidelně promazával podle k jeho potu.

vymknutým výčitkám svědomí, čímž týdenního rozpisu.

"Potkat ho?" ptá se mě. "Proč ho

chci říct, že Pejskař mel v hlavě nějaké

"Snad si vážně nemyslíš, že ta holka rovnou nepožádat, aby vyplnil žádost

zbloudilé diagonály a já si začínal jeho prst dostane," říkám výsměšně.

o zaměstnání?"

říkat, že by mohla být zábava zjistit,

"Ty ji neznáš," povídá. "Kdybysme

"Jeho žádosti o zaměstnání jsem

kde se všechny sbíhají.

potřebovali jeho zvonek, přinesla by četl," pravím.

Každopádně jsme se do toho pustili. nám formy v pěti velikostech."

"Jak může skleňák jako ty potkat

Cílové jméno bylo Jesse H. Hunt a já

"A ty zase neznáš toho chlápka. Je pana Poldu? Vsadím se, že dostáváš

na něm začal pracovat. Krystaláček se to ten nejrovnější maník v Mayberry. pozvánky na stejné večírky jako lidi

do toho vážně obul. Pejskař měl asi dvě Nevidím, že by své ženě zahýbal."

jeho kalibru."

stránky informací - datum narozeni,

"Věř mi," povídá Pejskař. "Dostane

Na večírky pro dospělé pozvánky

místo narození, pohlaví při narození jeho prst tak hladce, že si ničeho nedostávám," říkám. "Ale na druhou

stranu si dospělí roztomilých kloučků,

"A je snad ten typ, který je nechá nemilosrdné ulice, se mě nezbavil, a do

jako jsem já, moc nevšímají."

bulit?"

toho patří i to, kdy mu Zvonek povídá:

Vzdychl. "Vážně ho musíš vidět?"

"Nevím. Co když je? Co potom? "Tak to vypadá, žes přestal vodit psy.

"Pokud ti nestačí pravděpodobnost Myslíš, že budeš mít druhou šanci?"

Že bys teď pásl chlapečky? Chlapečky

padesát na padesát."

"Takže se ztraceným chlapečkem pro pány? Tak to ti budeme říkat

Z ničeho nic exploduje. Smetá se v obchodě to nepůjde. Můžu se mu Kočičkář. Nebo že bys ho měl pro

stolu sklenku, která se rozbíjí o zeď, před domem nabourat na kole. Můžu soukromé použití? Vážně teď ojíždíš

pak převrací stůl a mně se celou tu mu zkusit prodat televizní časopis."

chlapečky?" Pořád říkám, že Zvonka

dobu honí hlavou, jak se odtamtud

Ale on už byl přede mnou. "S tele-

jednou někdo zabije jenom proto, aby

dostanu živý. Jenže ta šou je pro mě, vizním časopisem ti přibouchne dveře z něj stáhl kůži a udělal si z ní sklá-

úniku není a on se naklání blízko ke před nosem, jestli k nim vůbec přijde. pěcí stříšku, ale Pejskař jen mávl

mně a řve mi do tváře: "To je naposle-

A s tím nabouráním se na kole je tvůj rukou a šel dál, zatímco já na Zvonka

dy, co slyším to tvý padesát na pade-

skleněnej mozeček taky vedle. Holka, dělal přisprostlá gesta. Většina lidí se

sát, šedesát ku čtyřiceti nebo tři kterou mám uvnitř a už ho má v práci, mě hned zbaví, když si z nich někdo

z desíti, jasný, Rosoláku?"

to má moc těžký, protože on zrovna začne utahovat, že jsou na chlapečky,

Najednou jsem pokorný a milý, není ten hravý typ, takže na něj musí ale Pejskař se ani nenamáhal říct, že

protože tenhle kluk je dvakrát větší přijít s fakt procítěným divadlem, jako jsem jeho kámoš nebo něco takového.

než já a třikrát těžší a já na něj žádnou že se rozešla s klukem a on je to jediné Ale taky mě nekrmil po miamsku, což

páku nemám. A tak mu povídám: "Já rameno, na kterém se může vyplakat, z n a m e n á , ž e j s e m n e p l a v a l

prostě nedovedu mluvit jinak než a jeho žena má takové štěstí, že má v Bermudském trojúhelníku s prdelí

v pravděpodobnostech a procentech, muže jako je on. Tomu ještě uvěří. Pak u kotníků, čímž chci říct, že se Pejskař

Pejskaři, protože jsem vertikál, se mu najednou před domem nabourá nestyděl za to, že se mnou chodí po

chápeš? Tady vevnitř mám skleněný tenhle chlapeček a jemu, protože je ulici, což vám možná nezní jako šesti-

spoje a z těch jdou procenta jako paranoidní, začne vrtat hlavou, jestli minutový orgasmus, ale pro mě to bylo

z jiných lidí pot."

nepadá nějaký divný déšť, nebo co? jako vánek v srpnu, nežádal jsem o to

Sám si jednu vrazil. "Tohle taky Vím, že je paranoidní, protože na tako-

a nevěřil jsem, že to vydrží, ale dokud

není sekaná. Oba víme, že když na mě vou úroveň se u fízlů člověk nedosta-

to je, bude se mi to líbit.

valíš všechny ty svoje přesný čísla, tak ne, když neví, jak za sebou zametat

Způsob, jakým jsem se nakonec

stejně jenom hádáš. Pravděpodobnost a likvidovat nepřátele dřív, než jim k Jessovi dostal, byl ďábelský,

tohohle kořena neznáš o nic líp než já."

dojde, že tě chtějí dostat. Takže jakmile nejlepší, jaký jsem kdy vymyslel. Až

"Jeho pravděpodobnost neznám, bude mít jenom chvilkové podezření, že jsem nechápal, jak to že mě to nena-

Chodce, ale znám tu sv o u. Jestli se ti na něj někdo něco šije, co udělá?"

padlo dřív, možná to bylo tím, že mi

nelíbí, když se vyjadřuju přesně, tak

Věděl jsem, kam Pejskař míří. Měl nikdy předtím žádný Pejskař neopa-

mě omluv, ale v mé krystalové paměti pravdu, a tak jsem mu to vítězství koval jako papoušek "pitomost"

je každé heslo, které jsem kdy dopřál a vyklopil pěkně po řadě pokaždé, když jsem přišel s nějakým

rozlouskl, což znamená, že ti můžu říct všechno, co chtěl slyšet. "Mění všechna nápadem. Než jsem konečně měl plán,

s přesností na tři desetinná místa, kdy hesla, všechny zvyky a pořád se dívá na který neřekl "pitomost", skoro jsem

jsem se strefil po setkám s dotyčným přes rameno."

se utopil v nejhlubších propastech své

napoprvé a kolikrát jsem se trefil na

"A můj plán můžeme pomalu jasnozřivosti. Chci říct, že než byl

první pokus podle životopisu a jestli ho pochovat. Žádný čistý zelený."

spokojený, jel jsem na sto wattů.

neuvidím, budu vycházet z toho, co

A já jsem poprvé pochopil, proč je

Nejdřív jsme zjistili, kdo hlídá děti,

mám, a s pravděpodobností 48,838 tenhle Chodec, tenhle expasák tím když Jesse H. a paní Jessová vyrazí do

u hodn u he slo na p rvn í p oku s a pravým pro tento úkol. Nebyl vertikál města (což pro greensborskou

s pravděpodobností 66,667 bude jako já, neměl háček uvnitř, jako ten smetánku znamená procházet se pro

správně jedno ze tří."

jeho polda z kódovacího, a neměl boule promenádě, přát si, aby se tam něco

To ho usadilo a musím říct, že jsem to pod svetrem, aby mohl sehrát ten holčičí dělo a pak se jít vyčůrat na veřejné

uvítal, protože z toho rozbíjení sklenic, part, ale měl oči v loktech, v uších záchodky). Zpravidla měli dvě

převracení stolů a horkého dechu do a kolenou, čímž chci říct, že si všímal dívenky, které k nim chodily za peníze

tváře mi povolily svěrače. Odstoupil, všeho, čeho si všimnout mohl, a pak jejich děti ignorovat, ale když měla

strčil ruce do kapes a opřel se o zeď. přemýšlel i o nových věcech, které ještě tahle kvítka jiný program, což zname-

"Vidím, že jsem si vybral toho pravýho ani postřehnutelné nebyly, a všímal si ná, že měly domluvené, že se za

hesláka," říká, ale neusmívá se, vychá-

jich. Svých čtyřicet procent si zasloužil. hamburger a vid nechají pomuchlovat

zejí z něj pokorná slova, ale oči pokořené Dokonce i část z mých dvaceti.

a

protáhnout

od

nějakých

nejsou, jeho oči říkají: Nesnaž se mě

A tak zatímco jsme čekali, až to nedopnutých kluků, volali Horkou

oblbnout, protože tě mám prokouknu-

děvče padne do Jesseho roztoužené linku Pečovatelské služby matky

týho, všechny mé vnitřní clony jsou té náruče a vezme mu prst, a zatímco Hubbardové. Takže jsem se, co nejne-

nejlepší kvality a polarizované tak, aby jsme dál vymýšleli, jak mě k němu nápadněji, vloudil do vážené orga-

nepropustily tvůj lesk a viděly tě jasně pomalu, klidně a jistě dostat, strávil nizace matky Hubbardové, když jsem

a bez příkras. Takové oči jsem nikdy jsem s Pejskařem spoustu času, Ne, že ze sebe udělal žalostně přelidštělého

neviděl. Jako by mě znal. Nikdo mě by to po mně pokaždé chtěl, ale prostě čtrnáctiletého hocha, specializujícího

nikdy neznal a myslím si, že ani on mě jsem zjistil, že každé ráno kroužím po se na severozápadní část města a dál

doopravdy neznal, ale nelíbilo se mi, jak jeho autobusové trase, dokud ho na venkov. Trvalo to týden, ale Chodec

se na mě dívá, jako by si myslel, že mě nepotkám, nebo jím u Bojangla, kam nepospíchal. Dej si na čas a udělej to

zná, protože ve skutečnosti se ani já sám chodí, aby do svých vředy obsypaných pořádně, říkal, když budeme spěchat,

pořádně neznám a pomyšlení, že by mě orgánů vpravil trochu cajunského někdo si prudkého pohybu všimne,

mohl znát líp než já sebe, mě znervózňo-

kuřete. Dával jsem si pozor, abych mu podívá se po nás a to stačí, aby nás

valo, snad mě stačíte sledovat.

nelezl na nervy. Nechtěl jsem ho vyto-

dostali. Myslelo mu to horizontálně.

"Stačí, když budu dělat ztraceného čit, protože slavnost jeho hněvu jsem

Pak přišla ta skvostná noc, kdy

chlapečka v obchodě," povídám.

již jednou zažil. Možná by mě nejraději Kuntovi vyrazili za zábavou a obě

"Co když on zrovna není ten typ, setřásl, ale nic pro to neudělal.

flákačky neměly Čas, protože byly

který pomáhá ztraceným chla-

Dokonce i o několik dní později, kdy právě k maximální spokojenosti obdě-

pečkům?"

nás začaly pronásledovat přízraky

lávány (nebyla to krása, když jsme ty

dva cucáky přesvědčovali, aby je jedině tak se mu může podařit zachytit na ni byl tak milý, celé týdny na ni byl

pomuchlovali zrovna tu noc). Manželé se háčky v tatínkově tváři.

tak milý, a Pejskař mi potom vyprávěl,

Jessovi to zjistili na poslední chvíli

"Co když tě bude chtít odvézt jak jenom na pár minut zavřel dveře

a nezbylo jim nic jiného, než zavolat domů?" zeptal se Pejskař a já mu řekl: své kanceláře, držel ji a líbal ji, aby se

k matce Hubbardové, a není to nádhera, "Nepřichází v úvahu, to se nedělá," ale cítila jako žena, a jakmile všechny jeho

že právě před hodinou volal tuhle Stevie Pejskař nakonec zařídil, abych měl prsty zanechaly jemné otisky na tenké

Queen, že nakonec je pro krocení dětiček kam jít a fakt, on to odhadl a já byl zelektrizované mikrovrstvičce, kterou

k dispozici. Ein plus ein je zwei, a tak mě vedle. Skončilo to tak, že mě byroušovo měla všude na rozkošných nahých

řidič od matky Hubbardové vyklopil fáro, pravý americký stejšn, dovezlo až zádech a ňadrech, začala křičet a co

přede dveřmi Jesse Hunta, načež mě k domu na prodej, kde mě čekala nejvděčněji mu sdělila, že nechce, aby

nejen čekal pohled do vznešené tváře rozmrzelá máma Uherka a na pana byl kvůli ní své ženě nevěrný, že už jí

pana Poldy, ale taky mě pohladila po Hunta se zle obořila, protože jsem beztak dal obrovský dar, když pro ni

hlavičce paní Poldova, a pak se mi přišel domů tak pozdě. Jen co se dveře měl tolik pochopení a soucitu, a že je jí

dostalo privilegia přípravy svačinky pro zavřely, máma Uherka udělala líp, když si uvědomí, že muž jako on se

čiperného Poldu juniora a sprostou chichichi a hihihi, ze zadního pokoje jí dokáže dotknout, přestože ví, že

Poldinku, pětiletého a tříletou, zatímco vyšel sám Chodec a řekl: "Mám u tebe uvnitř není žena, a že se jí teď zdá, že

jednoletý Mikropolda (ještě ne člověk o jednu laskavost míň, mámo Uherko," má sílu žit dál. Bylo to přesvědčivé

a jestli dovedu odhadnout charakter, a ona na to: "Tak to ne, milej zlatej. Já a přesně vypočítané, aby přišel o své

tak takový, že pravděpodobně nebude mám u tebe o jednu laskavost horké otisky a přitom nedostal výčitky

žít dost dlouho, aby se člověkem stal) mi víc," a pak se hluboce, vášnivě svědomí, které by mohly změnit jeho

osprchoval tvář kyselinou močovou. políbili, jestli tomu dokážete uvěřit. tvář a přivést ho k úplně jiným

Všichni se bavili.

Dovedete si představit, že by mámu heslům.

Díky heroickému výkonu byly ty Uherku někdo mohl takhle políbit? U

Na mikrovrstvě byly všechny jeho

příšerky v postýlkách celkem brzo Pejskaře nebyla o překvapení nouze.

prsty z několika úhlů, a tak mohl

a protože jsem byl náročným hlídačem

"Máš všechno, co potřebuješ?" ptá se Chodec vymodelovat jeho prstovou

dětí, prohledal jsem dům, jestli v něm mě.

masku pro našeho člověka uvnitř za

nejsou zloději, a čirou náhodou jsem

"Hesla už mi tady nahoře tančí," jediný den. Pravý ukazováček. Díval

natrefil na nejužitečnější informaci o tom říkám. "Jméno pro tebe budu mít, až jsem se na to velice skepticky, protože

byroušovi, jehož tajné, zvolené jméno budu zítra spát."

na světelném parketu mé nejniternější

jsem se pokoušel vypátrat. Šlo o to, že na

"Dej se do toho a nic mi neříkej," mysli již tančily pochybnosti. "Jenom

každou svou zásuvku naaranžoval povídá Pejskař. "Dokud nebudeme mít jeden prst?"

bezpečnostní vlas, takže kdybych měl prst, nechci jméno slyšet."

"Nemám víc než jednu šanci," řekl

pokušení krást, poznal by, že došlo

Do toho kouzelného dne zbývalo jen Pejskař. "Jeden jediný pokus."

k nepovolenému otevření jeho zásuvek. pár hodin, neboť to děvče - jehož jméno

"Ale jestli se splete, jestli moje první

Zjistil jsem, že oba mají v koupelně na jsem se nikdy nedozvěděl a jehož tvář heslo není správné, pak by mohl pro

všechno oddělené skříňky, přestože jsem nikdy nespatřil - mělo pana druhý pokus použít prostředník."

používají zubní pastu stejné značky, a že Poldu očarovat hned další den. Neoblé-

"Řekni mi, ty můj vertikální chytrá-

on, nikoliv ona, se stará o veškerou anti-

kalo se nijak sexy a předstíralo, že má ku, vážně si myslíš, že Jesse H. Hunt

koncepci (vůbec ne příliš brzy, napadlo mezery ve společenském chování, byla je typ byrouše, který dělá chyby?"

mě, neboť jejich dětičky jsem již poznal). to prostě taková malá písařinka, která

Na to jsem musel odpovědět, že ne, ale

Nepatřil k těm, kteří používají mazadla procházela nejtěžším obdobím svého živo-

zlého tušení jsem se nezbavil a všechna

nebo malá, rozkoš rozdávající šidítka. ta, protože jí předčasně vzali dělohu, nebo má zlá tušení souvisela s potřebou

Měl jenom erární, gumové, jak beton cosi podobného panu Poldovi napovídala, druhého prstu, a přitom jsem vertikál,

tvrdé pomůcky pro sebe, z čehož má a teď chudinka ztrácela své ženství ne horizontál, což znamená, že do

mazaná hlava vykoumala, že si v peři-

a vlastně se nikdy ženou necítila. Ale on

přítomnosti můžu vidět tak hluboko, jak

nách užívá asi stejně tolik zábavy jako já.

Získal jsem spoustu báječných

informací, všechny banální a všechny

životně důležité. Nikdy nevím, která

z nitek, jež držím v ruce, povede k cíli

v mých nejniternějších záhybech. Ale

taky jsem nikdy neměl příležitost

procházet při hledání hesla bez újmy

na zdraví domem dotyčného. Viděl

jsem poznámky, které nosily jeho děti

ze školky, časopisy, které jeho rodině

přicházely, a bylo mi čím dál jasnější,

že Jesse H. Hunt má se svou rodinou

velmi málo styčných bodů. Stál jako

vodovážka na hladině života a nohy

neměl smočené. Klidně mohl

natáhnout bačkory a kdyby o jeho

mrtvolu někdo nezakopl, všimli by si

toho až po týdnech. Ne proto, že by

o rodinu nestál, ale proto, že byl tak

příšerně úzkostlivý. Všechno podro-

boval zkoumání, ale špatným koncem

mikroskopu, takže se mu zdálo, že

všechno je hrozně malé a vzdálené. Když

noc končila, byl ze mě smutný chlapeček

a šeptal jsem Mikropoldovi, že by se měl

naučit počůrávat mužské tváře, protože

si budete přát, ale do budoucnosti

"Nikomu nic nenabízím, dokud

já. Měl jsem mu říct o svých tušeních

nevidím, que sera, sera.

nemám zelené v hrsti," povídá.

a neposlali bychom ty zelené dál.

Podle toho, co jsem se od Pejskaře Pejskař je totiž opatrný. To, co se stalo, Držel jsem je v hrsti v jeho malém

dozvěděl, jsem si zkoušel představit, jak nebylo dané tím, že by nebyl opatrný.

pokoji, všech deset, když je vysypal na

asi Polda reagoval na to tělo na vdávání,

Každý den jsme obcházeli těch deset postel. Od radosti skákal tak vysoko,

které tiskl. Kdyby kromě okukování míst, kam měly obálky dorazit. Věděli že zno vu a zno vu narážel hlavo u

taky šoustal, tak by se podle mě jeho jsme, že dřív než za týden tam nebu-

o strop, až se stropní obklady roztanči-

heslo změnilo, ale když mu řekla, že by dou - státní kola melou neobyčejně ly, odpadly a zaprášily celou místnost.

nechtěla

zkompromitovat

jeho pomalu, v dobrém i zlém. Každý den "Vytáhl jsem jen jednu jedinou," poví-

nekompromisní čest, posílilo to v něm jsme se kontaktovali s člověkem dá, "a on suše řekl milión. A já na to, co

pocit správného nebo dokonce vzorového zevnitř, jehož jméno a tvář už jsem takhle deset? A on se směje a říká,

muže, takže jméno zůstalo výslovně prozradil a určitě vám to bude hodně vyplň si šek sám." "Měli bychom je

stejné a heslo se také nezměnilo. platné, protože obojí se nepochybně vyzkoušet," říkám.

"Invictus XYZ rwr," hlásím Pejskaři, změnilo. Pokaždé nám říkal, že vše je

"To nejde. Dají se vyzkoušet jedině

protože tak znělo jeho pravé heslo a já si při starém, nic se neděje. A byla to tak, že se použijí, a když je použiješ,

tím byl jistější, než kdykoli předtím.

pravda, protože ten polda byl nad věcí zůstane tvůj o tisk a tvář na vždy

"Kdes to sakra vyhrabal?" povídá.

a nijak nedával najevo, že je něco v jejich paměti, takže bychom je nikdy

"Kdybychom věděli, jak jsem to v nepořádku. Samotný pan Hunt nevě-

neprodali."

udělal, tak bych se nikdy neminul," děl, že v jeho malém království cosi

"Tak prodej jednu, ať máš jistotu, že

pravím. Dokonce ani nevím, jestli je to schází.

je čistá."

v rosolu nebo v bio. Veškerá fakta

A přesto jsem byl každé ráno

"Prodává se balík," říká. "Když

projdou dolů, všechno se to smíchá nervózní a v noci jsem nespal, aniž prodám jednu a oni si budou myslet, že

a na povrch vyplavou roztančená bych to tušení mohl nějak pojmenovat. mám víc, ale držím si je, abych

hesla, kousíčky H.

"Chodíš, jako bys musel na záchod," vyšrouboval cenu, pak se možná

"Jo, ale jenom tak sis to nevymyslel.

povídá mi Chodec a je to opravdu tak. nedočkám toho, že těch zbylých devět

Co to znamená?"

Něco smrdí, říkám si, něco se podělalo, zinkasuju, protože třeba budu mít

"Invictus je jedna stará báseň, kterou ale přestože to vím, nedokážu pro to nehodu a o ty děťátka přijdu. Prodám

má v rámečku v zásuvce pracovního najít jméno, a tak jsem raději zticha, všech deset najednou dnes v noci a

stolu. Dala mu ji maminka, když měl nebo si lžu a snažím se najít příčinu víckrát nechci o zelených kartách

ještě do poldy daleko. XYZ je jeho svého strachu. "Je to pro mě šok, slyšet."

představa nahodilosti a rwr je poslední říkám. "Být z dvaceti procent bohatý."

Tu noc, kdy prodává zelené těm

americký prezident, kterého obdivoval.

"Bohatý jako ne každý."

slušňákům, o kterých se mezi lidem

Nevím, proč si teď zvolil právě tato

"To potom ty jsi dvojnásob bohatý."

mluví jako o Organickém klanu, se

slova. Před šesti týdny používal jiné

A on se na mě jen šklebí. Je to silný bojím víc než kdy jindy. Ležím na

heslo a za šest týdnů je znovu změní, ale

a mlčenlivý typ.

posteli, chvěju se a hlavou se mi honí

právě teď -"

"Proč ale neprodáš devět a tu zbylou všelijaké sny, protože vím, že něco se

"S šedesátiprocentní jistotou?" zelenou si nenecháš?" říkám. "Pak škaredě podělá, ale ještě pořád nevím zeptal se Pejskař.

budeš mít peníze na utrácení a zele-

co a pořád nevím proč. Opakuj u si:

"Tentokrát procenta neříkám. Ještě nou, která ti otevře dveře do celého máš strach jenom proto, protože ti nic

nikdy jsem se neprocházel po koupelně světa."

nemohlo tak vyjít, nemůžeš uvěřit, že

dotyčného. Buď tohle, nebo mi můžeš

Ale on se jenom směje a říká: "Ty by ses mohl dočkat bohatství a klidu.

provést penetraci konečníku, nikdy

můj hlupáčku, roztomilej pidimužíku Říkám si to tolikrát, že věřím, že tomu

jsem si nebyl jistější."

se světlem v hlavě, když někdo uvidí věřím, ale tam v hloubi se to oklamat

Teď, když měl heslo, začal člověk pasáka jako jsem já se zelenou, půjde nedá, a tak se dál třesu a nakonec

uvnitř nosit magický prst každý den na policajty, protože pochopí, že tu brečím, protože mé tělo jako by dál

s sebou a čekat na příležitost, kdy něco nehraje. K takovým, jako jsem já, věřilo, že je mi devět a v devíti se slzní

bude v pracovně pana Poldy sám. zelené nepasují."

kanálky snadno spustí i bez hesla.

Vytvořil již předběžné přihrádky, jak

"Nebudeš přece oblečený jako pasák Přichází pozdě v noci a myslí si, že

to každá zelená karta vyžaduje a ukryl

a nebudeš bydlet v laciných hotelech."

spím, ale já jeho tancování slyším ze

je ve své pracovní oblasti. Zbývalo

"Jsem pasák nejnižší kategorie, všech těch tichých zvuků, které vydá-

vejít, ohlásit se jako pan Polda a pak, takže bez ohledu na to, co mám na vá, v í m, že p e níze má v b ezp ečí

jestli systém přijme jeho jméno, heslo sobě, jsem oblečený jako pasák a ať v bance, a tak, když se naklání, aby se

a prst, může přihrádky vyvolat, přijdu do kteréhokoli hotelu, dokud přesvědčil, jestli spím, mu říkám:

potvrdit je a za minutu být pryč. Ale neodejdu, je to pajzl."

"Mohl bych si půjčit sto klacků?"

tu minutu musel mít.

"Pasáctví není nemoc," říkám.

Jednu mi vrazí, směje se, tančí

A toho krásného dne ji měl. Pan "Nemáš to v gonádách ani v genech. a zpívá a já se zkouším přidat, vážně se

Polda měl nějakou schůzi a na jeho Kdyby tvůj táta byl Kroc a tvoje máma snažím, vím, že bych měl být šťastný, ale

sekretářku to přišlo o den dřív, a tak Iacocca, nebyl bys pasák."

on nakonec říká: "Ty tornu nevěříš, co?

vstoupil Muž zevnitř s pravým vzka-

"To bych sakra nebyl," říká. "Byl bych Ty se s tím nemůžeš smířit," a já znovu

z e m p r o p a n a H u n t a . P o s a d i l s e pasák na úrovni, jako máma a táta. Kdo začínám řvát. On mě jen tak obejme,

k terminálu, vyťukal jméno, heslo podle tebe dostává zelené karty? Prodá-

jako táta z filmu, pak dělá, že je boxer

a přiložil falešný prst a mašina vat panny na ulici nemůžeš."

a jde mi po hlavě, a nakonec říká.

roztáhla své krásné nohy doširoka

Uso ud i l j se m, že ne má p ravd u "Ožením se, třeba i s mámou Uherkou,

a vybídla ho, aby vstoupil. Za čtyřicet a stále za tím stojím. Jestli někdo má adoptujeme tě a budeme mít malou

sekund měl přihrádky vyvolané, na to, aby se za týden dostal na úroveň, spielbergovskou

rodinku

prstem odklepl každou zelenou, pak se pak je to Pejskař. Mohl by být Čímkoli

v Summerfieldu a budeme jezdit se

odhlásil a vyšel ven. Žádné znamení, a dělat cokoli, vážně. No, skoro

sekačkou po opravdovém trávníku."

žádný zvuk signalizující, že něco není všechno. Kdyby uměl opravdu

"Jsem starší než ty i máma

v pořádku. Šlo to příjemně jak léto všechno, pak by měl tento příběh jiný Uherka," říkám, ale on se dál směje.

a hladce jak led. Zbývalo sedět a čekat, konec. Jeho chyba to nebyla. Ledaže Směje se a tiskne mě k sobě tak dlou-

až zelené karty přijdou poštou.

byste chtěli vyčítat prasatům, že ho, až si myslí, že jsem dobrý. Nechoď

"Komu je prodáš?" ptám se.

neumějí létat. Vertikál jsem byl přece

domů, říká, ale já domů musím, proto-

že ví m, že za se zač nu b r ečet, ze

si budete přát, ale do budoucnosti

"Nikomu nic nenabízím, dokud

já. Měl jsem mu říct o svých tušeních

nevidím, que sera, sera.

nemám zelené v hrsti," povídá.

a neposlali bychom ty zelené dál.

Podle toho, co jsem se od Pejskaře Pejskař je totiž opatrný. To, co se stalo, Držel jsem je v hrsti v jeho malém

dozvěděl, jsem si zkoušel představit, jak nebylo dané tím, že by nebyl opatrný.

pokoji, všech deset, když je vysypal na

asi Polda reagoval na to tělo na vdávání,

Každý den jsme obcházeli těch deset postel. Od radosti skákal tak vysoko,

které tiskl. Kdyby kromě okukování míst, kam měly obálky dorazit. Věděli že zno vu a zno vu narážel hlavo u

taky šoustal, tak by se podle mě jeho jsme, že dřív než za týden tam nebu-

o strop, až se stropní obklady roztanči-

heslo změnilo, ale když mu řekla, že by dou - státní kola melou neobyčejně ly, odpadly a zaprášily celou místnost.

nechtěla

zkompromitovat

jeho pomalu, v dobrém i zlém. Každý den "Vytáhl jsem jen jednu jedinou," poví-

nekompromisní čest, posílilo to v něm jsme se kontaktovali s člověkem dá, "a on suše řekl milión. A já na to, co

pocit správného nebo dokonce vzorového zevnitř, jehož jméno a tvář už jsem takhle deset? A on se směje a říká,

muže, takže jméno zůstalo výslovně prozradil a určitě vám to bude hodně vyplň si šek sám." "Měli bychom je

stejné a heslo se také nezměnilo. platné, protože obojí se nepochybně vyzkoušet," říkám.

"Invictus XYZ rwr," hlásím Pejskaři, změnilo. Pokaždé nám říkal, že vše je

"To nejde. Dají se vyzkoušet jedině

protože tak znělo jeho pravé heslo a já si při starém, nic se neděje. A byla to tak, že se použijí, a když je použiješ,

tím byl jistější, než kdykoli předtím.

pravda, protože ten polda byl nad věcí z ů s t a ne t v ůj o t i s k a t v ář n a v žd y

"Kdes to sakra vyhrabal?" povídá.

a nijak nedával najevo, že je něco v jejich paměti, takže bychom je nikdy

"Kdybychom věděli, jak jsem to v nepořádku. Samotný pan Hunt nevě-

neprodali."

udělal, tak bych se nikdy neminul," děl, že v jeho malém království cosi

"Tak prodej jednu, ať máš jistotu, že

pravím. Dokonce ani nevím, jestli je to schází.

je čistá."

v rosolu nebo v bio. Veškerá fakta

A přesto jsem byl každé ráno

"Prodává se balík," říká. "Když

projdou dolů, všechno se to smíchá nervózní a v noci jsem nespal, aniž prodám jednu a oni si budou myslet, že

a na povrch vyplavou roztančená bych to tušení mohl nějak pojmenovat. mám víc, ale držím si je, abych

hesla, kousíčky H.

"Chodíš, jako bys musel na záchod," vyšrouboval cenu, pak se možná

"Jo, ale jenom tak sis to nevymyslel.

povídá mi Chodec a je to opravdu tak. nedočkám toho, že těch zbylých devět

Co to znamená?"

Něco smrdí, říkám si, něco se podělalo, zinkasuju, protože třeba budu mít

"Invictus je jedna stará báseň, kterou ale přestože to vím, nedokážu pro to nehodu a o ty děťátka přijdu. Prodám

má v rámečku v zásuvce pracovního najít jméno, a tak jsem raději zticha, všech deset najednou dnes v noci a

stolu. Dala mu ji maminka, když měl nebo si lžu a snažím se najít příčinu víckrát nechci o zelených kartách

ještě do poldy daleko. XYZ je jeho svého strachu. "Je to pro mě šok," slyšet."

představa nahodilosti a rwr je poslední říkám. "Být z dvaceti procent bohatý."

Tu noc, kdy prodává zelené těm

americký prezident, kterého obdivoval.

"Bohatý jako ne každý."

slušňákům, o kterých se mezi lidem

Nevím, proč si teď zvolil právě tato

"To potom ty jsi dvojnásob bohatý."

mluví jako o Organickém klanu, se

slova. Před šesti týdny používal jiné

A on se na mě jen šklebí. Je to silný bojím víc než kdy jindy. Ležím na

heslo a za šest týdnů je znovu změní, ale

a mlčenlivý typ.

posteli, chvěju se a hlavou se mi honí

právě teď -"

"Proč ale neprodáš devět a tu zbylou všelijaké sny, protože vím, že něco se

"S šedesátiprocentní jistotou?"

zelenou si nenecháš?" říkám. "Pak škaredě podělá, ale ještě pořád nevím

zeptal se Pejskař.

budeš mít peníze na utrácení a zele-

co a pořád nevím proč. Opakuj u si:

"Tentokrát procenta neříkám. Ještě nou, která ti otevře dveře do celého máš strach jenom proto, protože ti nic

nikdy jsem se neprocházel po koupelně světa."

nemohlo tak vyjít, nemůžeš uvěřit, že

dotyčného. Buď tohle, nebo mi můžeš

Ale on se jenom směje a říká: "Ty by ses mohl dočkat bohatství a klidu.

provést penetraci konečníku, nikdy

můj hlupáčku, roztomilej pidimužíku Říkám si to tolikrát, že věřím, že tomu

jsem si nebyl jistější."

se světlem v hlavě, když někdo uvidí věřím, ale tam v hloubi se to oklamat

Teď, když měl heslo, začal člověk pasáka jako jsem já se zelenou, půjde nedá, a tak se dál třesu a nakonec

uvnitř nosit magický prst každý den na policajty, protože pochopí, že tu brečím, protože mé tělo jako by dál

s sebou a čekat na příležitost, kdy něco nehraje. K takovým, jako jsem já, věřilo, že je mi devět a v devíti se slzní

bude v pracovně pana Poldy sám. zelené nepasují."

kanálky snadno spustí i bez hesla.

Vytvořil již předběžné přihrádky, jak

"Nebudeš přece oblečený jako pasák Přichází pozdě v noci a myslí si, že

to každá zelená karta vyžaduje a ukryl

a nebudeš bydlet v laciných hotelech."

spím, ale já jeho tancování slyším ze

je ve své pracovní oblasti. Zbývalo

"Jsem pasák nejnižší kategorie, všech těch tichých zvuků, které vydá-

vejít, ohlásit se jako pan Polda a pak, takže bez ohledu na to, co mám na vá, v í m, že p e níze má v b ezp ečí

jestli systém přijme jeho jméno, heslo sobě, jsem oblečený jako pasák a ať v bance, a tak, když se naklání, aby se

a prst, může přihrádky vyvolat, přijdu do kteréhokoli hotelu, dokud přesvědčil, jestli spím, mu říkám:

potvrdit je a za minutu být pryč. Ale neodejdu, je to pajzl."

"Mohl bych si půjčit sto klacků?"

tu minutu musel mít.

"Pasáctví není nemoc," říkám.

Jednu mi vrazí, směje se, tančí

A toho krásného dne ji měl. Pan "Nemáš to v gonádách ani v genech. a zpívá a já se zkouším přidat, vážně se

Polda měl nějakou schůzi a na jeho Kdyby tvůj táta byl Kroc a tvoje máma snažím, vím, že bych měl být šťastný, ale

sekretářku to přišlo o den dřív, a tak Iacocca, nebyl bys pasák."

on nakonec říká: "Ty tomu nevěříš, co?

vstoupil Muž zevnitř s pravým vzka-

"To bych sakra nebyl," říká. "Byl bych Ty se s tím nemůžeš smířit," a já znovu

z e m p r o p a n a H u n t a . P o s a d i l s e pasák na úrovni, jako máma a táta. Kdo začínám řvát. On mě jen tak obejme,

k terminálu, vyťukal jméno, heslo podle tebe dostává zelené karty? Prodá-

jako táta z filmu, pak dělá, že je boxer

a přiložil falešný prst a mašina vat panny na ulici nemůžeš."

a jde mi po hlavě, a nakonec říká.

roztáhla své krásné nohy doširoka

Uso ud i l j se m, že ne má p ravd u "Ožením se, třeba i s mámou Uherkou,

a vybídla ho, aby vstoupil. Za čtyřicet a stále za tím stojím. Jestli někdo má adoptujeme tě a budeme mít malou

sekund měl přihrádky vyvolané, na to, aby se za týden dostal na úroveň, spielbergovskou

rodinku

prstem odklepl každou zelenou, pak se pak je to Pejskař. Mohl by být čímkoli v Summerfieldu a budeme jezdit se

odhlásil a vyšel ven. Žádné znamení, a dělat cokoli, vážně. No, skoro sekačkou po opravdovém trávníku."

žádný zvuk signalizující, že něco není všechno. Kdyby uměl opravdu

"J sem starší než ty i má ma

v pořádku. Šlo to příjemně jak léto všechno, pak by měl tento příběh jiný Uherka," říkám, ale on se dál směje.

a hladce jak led. Zbývalo sedět a čekat, konec. Jeho chyba to nebyla. Ledaže Směje se a tiskne mě k sobě tak dlou-

až zelené karty přijdou poštou.

byste chtěli vyčítat prasatům, že ho, až si myslí, že jsem dobrý. Nechoď

"Komu je prodáš?" ptám se.

neumějí létat. Vertikál jsem byl přece

domů, říká, ale já domů musím, proto-

že ví m, že za se zač nu b r ečet, ze

strachu nebo z něčeho jiného, a nechci,

aby věděl, že jeho léčba nebyla trvalá.

"Díky, ne," říkám, ale on se nepřestává

smát. "Zůstaň tady a vybreč se, z čeho

chceš, Rosoláku, ale dnes nechoď na

noc domů, dnes nechci být sám a ty

určitě nechceš taky." A tak spím pod

jeho prostěradly jako s bráchou a on

mě štípe, lechtá, tluče a vypráví

sprosté vtipy o svých kurvách, je to ta

nejlepší a nejpřirozenější noc, jakou

jsem kdy strávil s opravdovým příte-

lem. Vím, že tornu nebudete věřit,

hlavou vám budou vrtat vaše nechutné

představy, ale tu noc se v žádných

dírkách neskotačilo, protože nikdo

nechtěl nikoho využívat pro svoje potě-

šení, to jenom Pejskař byl šťastný

a nechtěl, abych já byl smutný.

Když usnul, strašně moc jsem chtěl

vědět, komu je prodal, abych jim mohl

zavolat a říct: "Ty zelené nepoužívejte,

protože nejsou čisté. Nevím jak, nevím

proč, ale poldové po tom jdou, vím to

a jestli je použijete, tak vám přibijou

prsty na tvář." Ale věřili by mi,

kdybych zavolal? Taky byli opatrní.

Proč jinak by to trvalo týden. Dali

kartu jednomu ze svých pěšáků, aby ji

používal, a oni aby se přesvědčili, že

v tom není nějaká zrada. A ona fungo-

vala. Teprve potom rozdali karty

sedmi velkým bosům a dvě si nechali

v rezervě. Dokonce i Organický klan,

Oko vševidoucí, ty karty poslal dál,

stejně jako my.

Podle mě byl Pejskař taky trochu

vertikál. Myslím si, že stejně jako já

věděl, že něco není v pořádku. Proto se

pořád ohlížel po tom člověku zevnitř.

Nevěřil, že je to dobré, proto ze svého

podílu nic neutratil. Seděli jsme u něj

a cpali se stejným levným jídlem jako

dřív, za jeho podíl z nějaké levoty nebo

za moje peníze z likvidace záznamů,

a on tu a tam prohodil: "Jídlo boháčů

musí chutnat skvěle." Anebo možná

nebyl vertikál, ale dal na mé tušení, že

se někde stala chyba. Ať si myslel byl tak paranoidní, že si na šuplíky neklape. Mělo mě to napadnout,

cokoli, mně bylo hůř a hůř, až do toho dával vlasy, aby věděl, jestli ten, kdo promiň."

rána, kdy jsme se vydali na návštěvu jim hlídá děti, u nich nekrade. Náho-

To, co jsem Pejskaři udělal, jsem

člověka zevnitř a jeho nebylo.

dou by špatné heslo nikdy nezadal, ale nikdy nechtěl. Co jsem mu to jen

Zmizel beze stopy. Jako by nikdy byl z těch, kteří jsou schopní to dělat udělal! Mohlo mě to přece napadnout,

neexistoval. Jeho pronajatý byt byl schválně. "Pokaždé to dělal nadvakrát," bylo to tam, uvnitř mé skleněné hlavy,

vymetený od podlahy po strop. Telefon říkám. "Je tak svinsky opatrný, že ale ne, já na to přišel až tehdy, kdy bylo

k poldům, prý je na dovolené, což napoprvé zadává špatné heslo, a teprve na všechno pozdě. Možná to bylo tím,

znamená, že ho mají, nepřestěhoval se pak přichází s druhým prstem."

že jsem na to nechtěl myslet, možná

se svým čerstvě nabytým bohatstvím

"Takže když se jednou přihlásí tím, že jsem se s těmi zelenými karta-

do jiného domu. Stáli jsme v jeho napoprvé, stane se co?" Ptá se, protože mi chtěl mýlit, ale co nadělám, stalo

prázdném bytě, v jeho ošklivém nezná počítače tak jako já, který jsem se. Nejsem papež na zdobeném křesle,

prázdném pelechu, který byl desetkrát sám z půlky ze skla.

čímž chci říct, že nemůžu být chytřejší

lepší než cokoli, kde jsme dřív bydleli

"Systém jeho způsob zná, o to jde. než jsem.

my, a Pejskař povídá, tiše mi povídá: Jesse H. je puntičkář, ten nikdy

O k a m ž i t ě z a v o l a l p á n ů m

"Co to bylo? Kde jsem udělal chybu? nešlápl vedle, ale když my jsme se z Okostnického klanu, aby je varoval,

Myslel jsem si, že jsem jako Hunt, přihlásili napoprvé, spustilo to ale já se mezitím ponořil do knihovny

myslel jsem si, že v téhle práci, v téhle poplach. Je to moje chyba, věděl jsem, a maximální rychlostí nasál zprávy,

jediné práci, chybu nikdy neudělám."

jak je paranoidní a věděl jsem, že a tak jsem pochopil, že je to k ničemu,

A bylo to, došlo mi to hned. Ne někde něco nehraje, jenom jsem až do protože všech sedm velkých bosů

o týden dřív, kdy by to k něčemu bylo. této chvíle nevěděl co. Mělo mě to i přihlouplého pokusného králíka už

Konečně jsem to všechno pochopil, napadnout, když jsem našel to heslo, mají, pěkně v chládku za podvod

došlo mi, jak to Hunt udělal. Jesse mělo mě to napadnout. Je mi líto, s kartami.

Hunt nikdy nedělal chyby. Ale zároveň neměl jsi mě do toho tahat. Měl jsi mě

To, co Pejskaři řekli do telefonu,

poslechnout, když jsem říkal, že něco

aspoň ukázalo, na čem jsme. "Je po

nás," povídá Pejskař.

myslet, že jsme to na ně nachystali."

su, ale G-boro je prostě moc malé, ani

"Dej jim čas, třeba vychladnou."

"Ještě nás rozesmějete," říkají ne půl miliónu lidí, tady nezapadneš

"Ti nevychladnou nikdy," říká. "Je poldové. "My že bychom pracovali dost hluboko."

to beznadějné, ti to nikdy neodpustí, s takovými pěšáky z ulice? Oni ví, že

"No jo," říká a pořád se rozhlíží.

ani kdyby znali celou pravdu, protože tak hluboko neklesneme."

"Tobě už do toho nic není, Rosoláku.

podívej na jména těch, kterým ty karty

"Kupovali od nás," povídá Pejskař. Nedávají vinu t ob ě, ale mně."

dali, vlastně největším rybám z čáry, "Když jsme dost dobří pro nejsme

"Ale je to moje chyba," povídám, "a

habibům, kteří si kupují prezidenty dost dobří i pro fízly."

zůstanu s tebou a řeknu jim to."

malých zemiček a inkasují podíly

"Věříš tomu?" ptá se jeden z poldů

"Ty si myslíš, že si to budou chtít

v hotovosti od chobotnic, jako jsou svého identického podřízeného. "Tihle poslechnout?"

Shell a ITT, každou chvíli někoho šprýmaři škemrají, abysme je dali do

"Řeknu jim, aby mi píchli povídák

oddělají a vyjdou z toho čistí. Teď sedí chládku. Poslouchejte dobře, vy a uvidí, že mluvím pravdu."

v base a historii organizace mají vtipálci, berte to tak, že vás nechceme

"Není to ničí chyba," říká. "Kašlu ti

v hlavě, takže jim bude jedno, jestli přihodit na bedra daňových poplatní-

na to, čí je to chyba. Ty jsi čistý, ale

jsme to udělali schválně nebo ne. Bolí ků, to vás nenapadlo? My bychom vám když zůstaneš se mnou, spadneš do

je to a neznají jiný způsob, jak bolest dali jenom čas, ale ti z ulice vám dají toho taky. Nepotřebuju tě mít kolem

zahnat, než ji přenést na někoho jiné-

mnohem víc a nás to nebude stát ani sebe a ty mě sakra taky ne. Práce

ho. A to jsme my. Chtějí, aby nás to vindru."

skončila. Hotovo. Ztrať se."

bolelo hodně a dlouho."

Co jsme měli dělat? Pejskař vypadal

Ale to jsem nemohl. Stejně jako on

Nikdy jsem Pejskaře neviděl tak jako někdo, komu vycucli tři litry, tak nemohl dál vodit psy, já jsem nemohl

vyplašeného. To byl jediný důvod, proč byl bílý. Cestou z fízlárny povídá: "Teď pláchnout a nechat ho, ať si to za mě

jsme šli sami k poldům. Nechtěli jsme poznáme, jaké to je umřít."

slízne. "Oni vědí, že jsem tvůj heslák,"

být práskači, ale potřebovali jsme

A já mu říkám: "Chodce, ještě ti povídám. "Půjdou i po mně."

jejich ochranu, byla to naše jediná nestrkají pušku do pusy, ještě ti nevrá-

"Chvíli možná, Rosoláku. "Ale když

naděje. Řekli jsme jim, že dosvědčíme, žejí nůž do oka. Ještě dýcháme převedeš svých dvacet procent na Obli-

jak jsme to udělali, ani ne za imunitu, a máme nohy, tak pojďme zmizet."

čejový salón Bobbyho Joea, takže po

jen aby nám změnili tváře a strčili nás

"Pojďme!" povídá. "Vyjdeš z G-boro tobě nebudou chtít nic zpátky, a na

někam do bezpečné basy, kde si odse-

a narazíš na les, skleňáku."

týden se uklidíš, zapomenou na tebe."

díme trest a vyjdeme ven živí, chápe-

"No a co? Můžu se napíchnout

Má pravdu, ale mně na tom nezá-

te? Nic víc jsme nechtěli.

a vytáhnout všechna data o tom, jak leží. "Sel jsem za dvaceti procenty

Ale poldové se nám vysmáli. Měli už v lese žít. Je tam spousta neobývané bohatství. Takže teď mi patří padesát

člověka zevnitř a ten měl za svědectví země. Kde podle tebe roste mari-

procent průšvihu."

dostat imunitu.

huana?"

Najednou vidí to, co hledá. "Jsou

"Nepotřebujeme vás," řekli, "a je

"Jsem kluk z města," říká. "Jsem tady, Rosoláku, hajzlové, které poslali,

nám jedno, jestli půjdete sedět nebo kluk z města," Stojíme venku a on se aby mě oddělali. V tom Mercedesu."

ne. Nám šlo o velké ryby."

rozhlíží. "Ve městě máme šanci, město Dívám se, ale vidím jen světla. Potom

"Když nás necháte jít, budou si

znám."

mám jeho ruku na zádech. Dává mi

"Možná v New Yorku nebo v Dalla-

takovou ránu, že letím z kolonády až už nevrátil a jelikož bylo pravdě-

hat, když nebudeš chtít. Tak tě máme

do keřů a když se z nich vyhrabu, podobné, že do mě naperou povídák, rádi, Rosoláku. Ale jestli opustí tohle

Pejskař je pryč. Asi minutu se tam nečekal jsem a paměť si vymazal. město nebo jeden jediný den nevyjde ,

plácám a nechávám se od těch rostlin Dobře jsem udělal - byla to první věc, ven, posledních šest hodin tvého života

škrábat, než mi dojde, že mě chtěl ukli-

na kterou se mě zeptali, když mě měli tě to bude moc mrzet. Rozumíš?"

dit, aby mě nezastřelili, nerozsekali, nadopovaného.

Rozuměl jsem. Odvedl jsem ho

nesejmuli laserem, nebo jak se to

Dali mi dávku pro dospělého, takže s sebou. Koupil jsem si tenhle byt,

s ním vlastně chtěli vyrovnat.

jsem jim prakticky vyklopil celý svůj tyhle šaty, a život jde dál. Proto chodí-

Já byl v bezpečí. Mohl jsem odejít, životopis, své názory na ně, na všechny me každý den na ulici. Přečetl jsem

mohl jsem bez meškání zmizet z města. a na všechno ostatní. Výslech trval celý manuál a odhaduji, že tak deset

Dokonce jsem ani nemusel vracet ty hodinu, bylo to jako věčnost, ale na procent z Pejskaře uvnitř zůstalo. Ta

prachy. Měl jsem dost, abych vypadl ze konci viděli - a věděli s absolutní jisto-

část, která je Pejskařem, se nemůže

země a prožil zbytek života někde, kde tou - že Pejskař je nepodrazil. Když dostat na povrch, nemůže promluvit,

mě ani Oxidický klan nenajde.

bylo po nejhorším a já začínal přichá-

pohnout tělem, nic takového, nemůže

A uvažoval jsem o tom. Na noc jsem zet k sobě, takže jsem měl aspoň si dokonce ani nic pamatovat nebo

zůstal v zapadáku mámy Uherky, proto-

trochu vládu nad tím, co říkám, prosil vědomě uvažovat. Ale možná se uvnitř

že mi bylo jasné, že můj dům bude hlída-

jsem je, žebral jsem, nechte Pejskaře toho, co kdysi bývalo jeho hlavou,

ný. Celou noc jsem se rozmýšlel, kam žít. Pusťte ho. Vrátí prachy a já vrátím může nějak pohybovat, možná může

bych mohl odjet. Austrálie. Nový Zéland. svoje, jenom ho nechte jít.

nahlížet do dat, která jsou v tom roso-

Nebo i cizí místo. Mohl bych si dovolit

"Fajn," říká ten chlapík.

lu uchovávána. A možná dokonce

dobrý slovníkový krystal, takže

Nevěřil jsem.

jednou narazí na tento příběh, pozná,

zvládnout jazyk by bylo snadné.

"Ne, můžeš mi věřit, pustíme ho."

co se mu stalo a pozná, že jsem se

Ale ráno to nešlo. Máma Uherka se

"Vy ho máte?"

snažil mu pomoct.

nechtěla přímo zeptat," ale tvářila se tak

"Dostali jsme ho dřív, než jsi přišel."

V mezičase je toto má poslední vůle

ustaraně a já jí nemohl říct víc než:

"A vy jste ho nezabili?"

a testament. Dost se Orgasmickému

"Hodil mě do křoví a kde je teď, to

"Proč bychom ho zabíjeli. Nejdřív klanu věnujeme a jednoho dne snad

nevím."

jsme museli dostat zpátky prachy, ne, budeme vědět dost, abych sáhnul do

A ona jenom přikyvuje a vrací se takže jsme ho do rána potřebovali živé-

systému a vypnul ho. Kompletně ho

udělat snídani. Ruce se jí třesou, jak je ho. A pak jsi přišel ty a po tom, cos vypnul a připravil ty parchanty

rozrušená. Protože ví, že proti Orfanské-

nám tady vyklopil, jsme si to rozmysle-

o všechno, tak jako připravili oni

mu klanu Pejskař nemá šanci.

li, vážně, díky tobě nám toho starýho o všechno Pejskaře. Potíž je v tom, že

"Mrzí mě to," říkám.

pasáka začalo být líto."

na některá místa se nedá nahlédnout

"Co můžeš dělat? Když tě chtějí,

V první chvíli jsem opravdu věřil, že a nenechat stopy. Až někdo přijde

dostanou tě. Když ti poldové nedají to bude dobré. Ale pak jsem z jeho a přiloží mi horký ocelový obušek na

novou tvář, neschováš se."

pohledu a z jeho chování, stejně jako skráň, ;pak možná zjistím, že nejsem

"A co když ho nechtějí?" říkám.

přicházím na hesla, pochopil.

tak dobrý, jak si o sobě myslím.

Směje se mi. "Ví o tom celá ulice. Ti

Přivedli Pejskaře a vrazili mi jakou-

Vyrazte mi mozek, až to přijde. Ale je

zatčení byli ve zprávách a každý ví, že si knížku. Byl zamlklý a toporný, jako to tam, na několika místech v systé-

velcí bosové hledají Pejskaře. Chtějí ho by mě nepoznával. Na tu knížku jsem mu, a když tři dny nevložím svůj kód,

tak moc, že to celá ulice cítí."

se ani nemusel dívat a bylo mi jasné, tenhle příběh vyplave na povrch. Fakt,

"Co kdyby se dozvěděli, že to nebyla co to je. Vybrali mu mozek a dali mu že ho čtete, znamená, že je po mně.

jeho chyba," říkám. "Co kdyby se tam sklo jak mám já, jenže hodně přes

Nebo to znamená, že jsem jim to

dozvěděli, že to byla nešťastná náho-

čáru, daleko přes čáru, v jeho hlavě vrátil, takže utajovat dál tento příběh

da? Omyl?"

nezůstalo z Pejskaře nic, měl tam jen nemá cenu. Možná je to moje labutí

Máma Uherka po mně zašilhá -

světlovody a rosol. Ta knížka byl píseň a možná píseň vítězství. To se

málo lidí pozná, kdy šilhá, ale já jo -

Uživatelský manuál se všemi nikdy nedozvíte přátelé.

a říká: "Je jenom jeden kluk, který by instrukcemi, jak ho programovat

Ale budete o tom přemýšlet. To se

jim to mohl podat tak, aby uvěřili."

a ovládat.

mi líbí. Ať jste kdokoliv, budete o nás

"Já vím."

Díval jsem se na něj, byl to Pejskař, přemýšlet, o starém Rosolákovi

"Jestli ten kluk přijde a spustí stejná tvář, stejné vlasy, všechno. Pak a Pejskaři, a hádat, jestli ti paznehti,

Nechte mě říct, proč nemáte ubližovat udělal pohyb, promluvil a byl mrtvý, kteří mu vybrali lebku, za to po zásluze

Pejskaři, je to můj kamarád -"

byl to někdo jiný v Pejskařově těle. zaplatili.

"Nikdo netvrdí, že život je "Proč? Proč jste ho raději nazabili, proč

Zatím se o ten rosolový stroj musím

bezpečný," říkám. "Co horšího by mi jste s ním udělali tohle?"

starat. Je to jenom z deseti procent

mohli udělat, než se mi stalo v devíti?"

"Tenhle moc narostl," povídá ten člověk, ale pak i mě je jenom čtyřicet

Přistupuje ke mně a dává mi ruku chlap. "Každý v G-boro ví, co se stalo, procent sebe sama. Dohromady to dělá

na hlavu, jenom to, nechá ji tam něko-

každý v celé zemi to ví, každý na světě. půlku člověka. Ale je to půlka, která

lik minut ležet a já vím, co mám I kdyby to byl jenom omyl, nemohli má váhu. Je to půlka, která ještě něco

udělat.

jsme to nechat jen tak. Neber si to, chce. Jeho rosol a můj rosol, to jsou jen

A tak jsem to udělal. Šel jsem Rosoláku. Vždyť žije. A ty taky. A oba světlovody a elektřina. Data a touhy.

k Tlustýma Jackovi a řekl mu, že chci naživu zůstanete, dokud budete Šmejd s rychlostí světla. Mně však

mluvit s Mátou juniorem ohledně dodržovat pár jednoduchých pravidel. některé touhy zůstaly, byť jen pár,

Pejskaře. Ani ne po třiceti sekundách Jelikož je přes čáru, musí mít vlastní-

a možná i Pejskaři, ještě míň. To, co

mě vynesli do průjezdu a kamsi mě ka - a tím jsi ty. Můžeš s ním dělat, co chceme, taky dostaneme. Dostaneme

vezli s obličejem přimáčknutým na chceš, - pronajímat ho k uchovávám to všechno. Do posledního drobečku.

podlahu auta, abych nepoznal, kam informací, nebo ho pást - ale pořád Do poslední jiskry. Věřte tomu.

jedeme. Idioti. Nevěděli, že když je zůstane s tebou. Každý den budete

někdo vertikál jako já, dovede spočítat tady v G-boro na ulici a my sem bude-

otáčky kol a přesnou trajektorii každé-

me vodit lidi a ukazovat jim, jak

ho oblouku. Mohl jsem od ruky dopadnou chlapci, kteří udělají chybu.

přeložil Petr Kotrle

nakreslit mapu, kudy mě vezli. Ale Můžeš z toho mít dokonce i podíl,

kdybych to dal najevo, domů bych se

takže se vůbec nebudeš muset namá-