John Kirby

Colorado western 075. Despota

Caleb C. Clayton vládl v kraji jako neúprosný tyran. Jeho ranč působil jako nedobytná pevnost. Již z dálky byl vidět k nebi se vypínající mohutný dub. Právě tento pověstný šibeniční strom se stal temným symbolem toho, co despota nazýval zákon. Clint Magoffin se také stal úlovkem Claytonových katů. Ale nemínil se jen tak vzdát, a to ani tehdy, když ho dosmýkali do stínu stromu oběšenců….

Clint Magoffin seděl na hřbetě svého hnědáka. Ústa i nos měl zavázané šátkem. Přesto měl pocit, že se mu zvířený prach dostal všude. Zrnka písku mu skřípala mezi zuby, ucpala nosní dírky a škrábala ho v očích.

Slyšel žalostné bučení dobytka, který ve vyprahlé půdě zvířil oblaka hustého prachu. Otočil hlavu. V závoji prachu jen stěží rozeznal deset kusů dobytka.

Bučení zesílilo. Krávy, které se předtím vyčerpaně vlekly, náhle zrychlily. Dříve než stačil Clint pochopit, co se vlastně stalo, se ocitl v oblaku prachu. Jako přes nějakou vatovou stěnu doléhal k jeho uším tlumený dusot kopyt.

Uhnul stranou, aby se vymotal z oblaků prachu. Před ním žalostně zabučelo dobytče. Za pár vteřin se ozval výstřel a rozčilený mužský hlas zařval: „Zatraceně, kde se ty bestie tady najednou vzaly?“ Clint zaťal koni ostruhy do slabin. Dun uskočil do strany a vzepjal se. Svou pevnou rukou ho však Clint donutil zastavit.

Závoj prachu se počal rozplývat. Clint spatřil záblesky hlavní. Čísi hlas křičel: „Přestaň s tím proklatým střílením, Deane. Ten dobytek za nic nemůže!“

Clintova pravačka zajela k opasku a vytáhla kolt. Clint chtěl znovu pobídnout koně, ale v posledním okamžiku si uvědomil, co hřebce tak vyděsilo.

Plot z ostnatého drátu!

Bleskově sesedl. V závojích prachu spatřil mlhavé kontury dvou mužů.

Jedna kráva zabučela.

Clint nechtěl věřit svým očím. Za plotem se nacházelo napajedlo. Jeho kraje byly rozdupané kopyty dobytka. Naproti se nacházel přístřešek. Ve stínu stál stůl a dvě lavice, ke kterým byli uvázaní dva osedlaní koně.

„Ha, to je ten chlap.“

Clint se otočil. Prach se konečně rozplynul.

Pět kroků od něj byla v ostnatém plotě zapletená kráva, která už nejevila známky života. Z díry pod levým rohem vytékala krev.

Na druhé straně plotu se blížil mladý, divoce vyhlížející chlap. Stetson měl posunutý do zátylku. Zpod klobouku mu vyčnívaly světlé kudrnaté vlasy, v očích se mu záludně blýskalo.

Asi šest yardů od Clinta zůstal stát. V pravé ruce svíral revolver. Byl to peacemaker a Clint zcela zřetelně viděl široké šrouby spouště a upilovanou mušku.

„To jsou tvoje krávy, chlape?“ zeptal se ten mladík

„Jo, patří mně,“ odvětil Clint a zastrčil kolt zpět za opasek. Nechtěl totiž toho mladíka zbytečně provokovat k ukvapenému jednání. Za mladíkem se vynořil druhý chlapík.

Stařec se sněhobílými vlasy a tváří pokrytou tisícem vrásek, který silně kulhal. Clint si všiml dřevěného pahýlu trčícího z pravé nohavice.

„Zatraceně, když neumíš zacházet s kravami, drž od nich ruce dál!“ zakřičel mladík na Clinta a zašermoval svým peacemakerem.

„Podívej se na ten plot, chlape! Myslíš, že z toho máme ohromnou legraci, když ho pořád musíme opravovat kvůli bastardům, jako jsi ty? Odtáhni tu tvoji zatracenou mršinu pryč, protože jinak teprve poznáš…“

Clint přimhouřil oči, písek ho trýznil. Ramena měl odřená a celé tělo mu pokrýval lepkavý pot. Ujel ten den více než třicet mil a pochopil, že výstraha Enriquea Lopeze de Sala byla ve srovnání s realitou ještě mírná. Nyní stál před ním blázen, který odkrágloval jeho dobytče, a nadával mu.

Clint Magoffin patřil mezi trpělivé lidi, ale co je moc, to je moc.

„Zvířata byla pološílená žízní,“ chladně odsekl. „Ten, kdo tady postavil plot, určitě nebyl při smyslech. A ty, mladíku se sám postaráš o tu mršinu a ještě mi uhradíš škodu.“

Chlapec zalapal po dechu. Zdálo se mu naprosto nepochopitelné, že se někdo odvážil takhle s ním jednat. Stařec se už přiblížil těsně k němu a položil mu ruku na rameno. „Deane, ten muž skutečně nemůže za to, že…“ Mladík se prudkým pohybem vytrhl a tvář mu výrazně zrudla. Z koutku úst mu stékala slina. „On neví, s kým má tu Čest!“ zařval.

„Tak pročpak mi to neprozradíš, mladíku?“ zeptal se Clint. V mladíkově pohledu viděl jiskry, které ho varovaly.

Zareagoval nečekanou rychlostí. V tom stejném okamžiku, kdy mladík vytáhl svůj peacemaker, se Clintova pravá ruka svezla k levé kyčli a sotva postřehnutelným pohybem vytasila kolt.

Těsně za sebou zazněly dva výstřely. Ve vzduchu byl cítit střelný prach.

Clint měl levé rameno v jednom ohni. Viděl, že se mladík zapotácel. Peacemaker vystřelil ještě jednou. Olovo se zarylo těsně před špičky jeho bot. Pak se zhroutil. Ještě jednou se nadzvedl a pak zůstal bez hnutí ležet.

Trvalo jen pár sekund, než se rozplynul oblak prachu. Vrásky ve starcově tváři se ještě prohloubily. Nevěřícně zíral na Clinta. Ale dříve než Clint vyndal prázdné nábojnice a nahradil je novými, starce ohromení přešlo. Dokulhal k mladíkovi a obrátil ho na záda. V levé části hrudi spatřil tmavou skvrnu, která se rychle zvětšovala.

Clint se zhluboka nadechl. Mladík byl mnohem rychlejší, než očekával. Akorát nedokázal přesně zacílit. Pouze to ho zachránilo před těžkým zraněním.

Sám mladíka zasáhl smrtelně. Kulka ho musela trefit přímo do srdce.

Stařec otočil hlavu. Jeho sněhobílé vlasy získaly v záři zapadajícího slunce červený odstín. Kůží pod povadlými tvářemi proběhl záchvěv. „Je mrtev,“ zamumlal.

„Byl rychlejší, než jsem předpokládal,“ odvětil Clint. Měl pocit jako by mu v krku narostl knedlík. „Nemohl jsem mu namířit jen na ruku. To jsi ho nemohl zadržet?“

Stařec pomalu potřásl hlavou. „Toho nemohl nikdo zastavit, pane. Někdy to v hlavě neměl celkem v pořádku a vybuchoval na sebemenší podnět. Nepomohlo by ani kdybyste vystřelil jen tak naslepo. Jestli ale máte všech pět pohromadě, vpálíte si do rovnou kulku do hlavy. Ušetříte si tak spoustu strachu a bolesti.“

Clint povytáhl obočí. „Co tím chceš naznačit?“

„Znáte Caleba C. Claytona?“

Clint přikývl. „Jistě, kdo by ho neznal. Je to král tohoto kraje a pravděpodobně mu patří i toto napajedlo. Ale ani on mně nemůže zazlívat, že jsem si chránil život.“

Starcova levačka ukázala směrem k mrtvému. „To je Dean Clayton, pane, synovec Caleba C. Claytona. Králi bude srdečně jedno, jak a proč jste toho mladíka zabil. Ještě nikdy nikdo Claytonovi nic nevzal, ať se jednalo o ženu, synovce, krávu nebo jen hrst trávy.“

Clint se zhluboka nadechl a nevěřícně se zeptal: „Myslíš, že mě zabije, aniž by se zeptal, co se tu odehrálo?“

„Ano, přesně to mám na mysli.“

„A co řekne tomu, že ty jsi nečinně přihlížel, jak jsem zastřelil jeho synovce?“

Stařec pokrčil rameny. „Mně on nic neudělá. Já jsem takříkajíc jeho součástí. Navíc ví, že nemám žádný strach ze smrti. Proto by mu to nepůsobilo takové potěšení mě sprovodit ze světa. Ale vás oběsí. Možná ne proto, že jste zastřelil Deana, sám ho nemohl vystát, ale proto, že jste mu zničil plot.“

„Ty jsi úplný blázen, starochu. Nikdo přece nezabije toho druhého jen kvůli kusu ostnatého plotu.“

„Caleb Clayton není nikdo. Je to Clayton - pán nad životem a smrtí ve svém kraji.“

„A ty, starochu? Co řekne tomu, že ses mě nepokusil zadržet, když jsem tudy projížděl?“

Stařec se teď zašklebil. „Vy jste ďábel, pane. Zdá se, že máte vychytralou hlavičku. Nasedněte na tu svou herku a ujíždějte, jak nejrychleji dovedete.“

Clinton ukázal na přeživších šest kusů dobytka, které stály u plotu.

„Všechny mé peníze jsou v dobytku a v kousku země, kterou jsem odkoupil od Enriquea Lopeze de Sala,“ prohlásil. Stařec vystrčil hlavu jako sup.

„Lopez? Obalamutil vás půdou u Black Point?“

„Neobalamutil. Varoval mě před C. C. Claytonem.“

„Nejste tak chytrý, jak jsem si myslel, pane,“ zabručel stařec. Clint otočil hlavu. Jeho pohled bloudil po severních kopcích. Za hřebenem pozoroval oblohu zbarvenou do ruda.

Stařec také pootočil hlavu. Prudce vydechl a pak se opět otočil.

„Prohrál jste, pane,“ řekl těžce popadaje dech. „Máte velmi malou šanci. Doufejte jen, že váš kůň je na tom tak dobře, jak vypadá.“

Clint na to nic neřekl. Vrhl poslední pohled na mrtvého. Pár kroky se ocitl u svého hřebce a bleskově se vyhoupl do sedla. Slyšel o Claytonovi dost na to, aby pochopil, že stařec nepřehání.

Vždy se považoval za bojovníka, ale teď by mu jeho rychlý revolver byl málo platný.

„Zatraceně, jeďte už!“ zakrákal stařec.

Clint Magoffin otočil koně a prudce ho pobodl do slabin. Myšlenka na Claytonův strom oběšenců rozhodně nebyla nijak lákavá.

Proklínal se, že varování Lopeze de Sala nebral na vědomí.

Nyní za to zaplatí.

+ + + + +

Sotva Clint Magoffin procitl, ihned sáhl po koltu.

Jeho instinkt mu řekl, že to lehké šramocení nezpůsobil jeho hřebec ani nějaké noční zvíře.

Hrůzou se mu zježily všechny chlupy. Claytonovy lidi výrazně podcenil.

Hranice je nezastavila ani v nejmenším. Pronásledovali ho přes průsmyk Guadalupe do Mexika.

Malý ohýnek, který Clint rozdělal v úzkém kaňonu, již pomalu dohoříval. Jen pár modravých plamínků občas vyšlehlo ze žhavého popela, který vypadal ve tmě jako krvavé oko.

Clint vrhl kradmý pohled směrem k Dunovi. Rozeznal pouze jeho obrysy. Zvíře opatrně nasávalo vzduch, ale Clint neviděl, kterým směrem kůň větří.

Neuložil se v blízkosti ohně. Opatrnost se pro něj stala přirozeností od té doby, kdy před lety přišel o ranč v Texasu a pak se neklidně toulal po kraji.

Odsunul přikrývku stranou a tiše vstal. Kůň zahrabal předními kopyty a pohodil hlavou.

Clint se vytáhl na skalní stěnu. Pak spatřil stín. Nehybně stál u dohořívajícího ohně. Jeho obrysy se daly rozeznat jen stěží.

„Ušetřil bys mně i sobě spoustu starostí, kdybys na mě počkal u napajedla,“ zvolal jeho chladný hlas. Clint opatrně dýchal. Obdivoval chladnokrevnost muže, který se nyní pohnul a přistoupil k ohni. Měl snad ten chlap soví zrak?

Clint byl přesvědčen, že ten muž přesně ví, kde se nachází jeho protivník. Přesto se ani nehnul. Ten muž určitě nepřijel sám.

Číhají ti ostatní někde ve tmě? Mají ho na mušce a čekají jen na vhodnou příležitost, aby ho mohli sejmout?

Těsně u ohně se ten muž zastavil. Pouze slabá rudá záře osvětlovala statnou postavu oděnou v zaprášeném kabátě. Na hlavě měl plochý kalifornský klobouk. Pomalu se sehnul, sáhl po klacku a přiložil. Dřevo se rozhořelo. Muž tam přihodil ještě jednu větev.

Tmu osvětlila žlutá záře plamenů. Opět se zvedl a nedbalým pohybem se trochu vzdálil. Matná ocel jeho revolveru se odrážela ve světle plamenů.

„Nač ještě čekáš, chlape?“ zeptal se. Jeho hlas zněl pobaveně. „Sloan tvrdil, že Dean proti tobě neměl žádnou šanci. Ty máš teď možnost volby. Buď to zkusíš proti mně anebo tě zavezu na Trojité C, kde tě Caleb C. Clayton nechá oběsit.“

Clintův pohled kroužil kolem temných skalních výběžků. Světlo ohně dosahovalo do vzdálenosti maximálně deseti yardů.

Ve tmě sotva rozeznal obrysy svého hřebce. Uši měl nastražené a ostražitě se díval na muže u ohně.

Přijel ten pistolník skutečně sám? Clint si hryzal spodní ret.

Uvědomoval si, že nemá jinou možnost než se tomu muži postavit. Nepociťoval sebemenší chuť nechat se Claytonem pověsit. Odlepil se od skalní stěny a pomalu se blížil k ohni, který s praskáním pohlcoval mladé větve. Muž se mírně rozkročil. Paže měl nedbale spuštěné podél těla. Zaprášený kabát musel mít nějak upevněný za pouzdrem. Pažba revolveru trčela z nízko posazeného pouzdra.

Clint tomu chlapíkovi pohlédl do očí. Byly malé, tmavé a bezcitné.

Čtyři kroky od něj se Clint zastavil. Ozvalo se prasknutí hořícího suku v ohni. Znělo to jako rána z revolveru, ale Clint ani ten druhý chlap nehnuli ani brvou.

Clint držel v ruce kolt. Nezdálo se, že by to pistolníkovi překáželo. V koutcích jeho úst se objevil náznak úsměvu.

„Sloan tvrdil, že Dean už držel revolver v ruce, když ty jsi teprve vytáhl kolt,“ promluvil do ticha pistolník.

Clint pomalu přikývl.

„Tentokrát je to obráceně. Možná jsem měl svou výhodu využít.“

Pistolník ještě rozšířil svůj úsměv.

„Pak bys už dávno střílel. Rád bych se dozvěděl tvé jméno. Už je to hezky dlouho, co jsem se setkal s někým podobným jako ty. Ve stínu Caleba C. Claytona rostou jen zmrzačené stromy.“

„Magoffin-Clint Magoffin. A ty?“

„Harrison Dodge,“ odvětil pistolník významným tónem, jako by ho Clint měl znát.

„Dobrá, Dodgi. Takže o co ti jde? Žádná cesta na ranč Trojité C nebude, to je ti doufám jasné?“

Dodge se ušklíbl a přikývl.

„Pochopil jsem, že mne nebudeš dobrovolně následovat,“ odvětil. „Co, kdybys teď strčil svůj revolver do pouzdra a ukázal mi pak, jak jsi rychlý?“

Clint se zaposlouchal do ticha noci. Kromě praskajícího ohně neslyšel nic. Ani chování hřebce nenasvědčovalo tomu, že by se zde nacházel ještě někdo další.

Clintovi nezůstala jiná možnost. Nechtěl Dodge zabít.

Pistolník si zjevně myslel, žes ním bude hned hotov. A to znamenalo, že byl rychlejší než mladý Clayton, kterého Clint musel zabít.

Clint musel být rychlý. Možná tak rychlý jako ještě nikdy předtím.

Pomalu přikývl. „Dobře,“ podotkl. „Zastrčím teď revolver zpět.“

Velmi pomalu pohnul pravačkou. Přitom nespouštěl Harrisona Dodge z očí. Soustředil se na jeho černé zorničky.

Jakmile pustím kolt, tasí, pomyslel si. Všechny svaly se mu napjaly k prasknutí. Všechny nervy a smysly se soustředily na jeden moment. Cítil, že kolt zapadl na své místo za opaskem.

Vteřinku váhal, pak rozevřel prsty.

V tom postřehl krátký záblesk v Dodgeových zornicích a bleskově zareagoval. Jeho prsty se opět chopily palcem koltu, a zatímco ho vytahoval, palcem natáhl spoušť. Nato hlaveň vymrštil do výšky. Clint viděl, že pistolníka o zlomek vteřiny předběhl. Hlaveň Dodgeovy pistole ještě mířila na jeho nohy.

Clintův prst spočíval pevně na spoušti.V tom okamžiku Dodgeův napjatý postoj ochabl. Pravačka s remingtonem mu klesla. Vytřeštil oči a posměšný úsměv na tváři mu pomalu odumřel.

V jeho zorničkách se nyní usadil strach, dech se mu každou vteřinou zrychloval. Upřeně zíral na hlaveň Clintova koltu, ze které se na něj šklebila smrt.

„Tak co je, Dodgi?“ tiše podotkl Clint. Nedokázal skrýt rozčilení. „Chceš mě ještě stále odvézt na Trojité C?“

Pistolník již nebyl schopen odpovědět. Rty se mu chvěly. Remington pustil na zem.

„Ty jsi - ty jsi skutečně rychlý,“ vyhrkl. „Chceš mě teď oddělat?“

„Co navrhuješ?“ Clint se na pistolníka zašklebil.

„Mohl - mohl bych tě nechat běžet, Magoffine…“

Clint se tiše usmál. „To je od tebe velkorysé, Dodgi. A co řekneš Calebu Claytonovi? Že můj kůň byl rychlejší než tvůj?“

Dodge honem přikývl.

„To by byla jedna možnost, Magoffine. Mohl bych taky prásknout do bot a zmizet do Kalifornie.“

Pistolník mluvil překotně, jako by mu šlo o krk. Clintovi se v koutcích úst objevil pohrdavý škleb.

Takoví byli všichni tito ubožáci. Pokud měli v ruce pistoli, cítili se neporazitelní. Jakmile hleděli do ústí hlavně, hned jim spadlo srdce do kalhot.

Dodge ještě stále cosi breptal.

„Drž hubu, zatraceně!“ zavrčel Clint.

Jeho kůň náhle zafrkal.

Vzápětí se mu za zády ozval sotva postřehnutelný šramot.

Polil ho studený pot.

Spatřil záblesk v Harrisonových očích a chtěl se otočit.

Ale vtom ucítil tak prudkou ránu na temeni, že se mu podlomily nohy. Chtěl vytáhnout kolt, ale to již ucítil v ústech písek a nohu v měkkých mokasínech, která mu dupla na zápěstí.

Otočil hlavu.

V záři plamenů viděl tmavou tvář s dlouhými černými vlasy, převázanými červenou stuhou.

Pak se mu zatmělo před očima.

Zdálo se mu, že slyší nějaké hlasy. Něčí ruce ho svázaly, sebraly mu kolt a prošacovaly mu kapsy.

Clint se vyděsil panice, když zjistil, že se nemůže pohnout. Před očima měl černou stěnu.

Pak se všechno ponořilo do nekonečného temného tunelu.

+ + + + +

Clint Magoffin byl vyčerpaný jako ještě nikdy předtím. Nohy ani chodidla skoro vůbec necítil. Mechanicky kladl nohu přes nohu. Potácel se v oblacích prachu, který vířila kopyta koní.

Svázali mu ruce provazem, jehož druhý konec přivázali k sedlu Dodgeova vraníka.

Oni - to byl Dodge Harrison a čistokrevný Apač z kmene Chiricahua, kterého Dodge oslovoval Chucu. Jenom Apač by se dokázal ke Clintovi tak neslyšně přiblížit.

Za svítání ho probudili. Vylili mu na hlavu polní láhev s vodou.

Clint se chtěl napít, ale Dodge mu nedal ani kapičku. Clintovi neunikl nenávistný pohled v pistolníkových očích. Ten mu nikdy nezapomene okamžik, kdy zíral do ústí jeho hlavně.

Apač se o něj nezajímal.

Zatímco Dodge Clintovi svazoval ruce, postaral se Chiricahua o Clintova koně. Napojil ho, osedlal a pak jeho uzdu přivázal na hrušku sedla svého mustanga.

Podle všeho Dodge Clinta nechtěl oddělat. Zpočátku jel pomalu, takže Clint první míle směrem k průsmyku Guadelupe zvládal dobře. Ale s každou další mílí se u Clinta projevovalo stále větší a větší vyčerpání.

Tvrdý úder do hlavy, který mu Apač uštědřil naplocho svým tomahavkem, jím notně otřásl.

Občas se mu točila hlava a musel vynaložit značné úsilí, aby se udržel na nohou. Po čtyřech hodinách upadl na zem.

Dodge ale nezastavil.

Vlekl Clinta skoro padesát yardů, než se mu podařilo opět se postavit na nohy.

Měl odřeniny na loktech a kotnících, které ho pekelně pálily, což ho však na druhou stranu probralo.

Když upadl podruhé, povedlo se mu postavit se již po deseti yardech.

V Dodgeově ledovém pohledu četl, že by mu ani v nejmenším nepřekáželo usmýkat ho k smrti.

Dorazili až do širokého a dlouhého údolí Guadalupe, v němž ležel i Black Point Land, který Clint odkoupil od onoho mexického hidalga.

Clint se stále potýkal s mohutnými mračny prachu, kvůli kterým se nemohl pořádně nadechnout.

Někdy podvečer zaslechl hluk. Bylo to bučení dobytka, které stále sílilo.

Pak se náhle uvolnilo lano, kterým byl přivázán k Dodgeovu koni.

Clint se potácel dál, dokud nenarazil na zadní nohy Dodgeova koně.

Prachem zalepenýma očima ještě stačil postřehnout, jak pistolník vytáhl holínku ze třmene, ale již nestihl včas zareagovat.

Holínka ho zasáhla do hrudi a srazila ho k zemi.

Clint polykal prach.

Zmocnilo se ho smrtelné vyčerpání. Touha jednoduše zůstat ležet a vzdát se byla ohromná.

Ale takovou laskavost mu Harrison Dodge nedopřál. Sesedl a prudce škubal lanem, dokud Clint opět potácivě nevstal.

„Dělej, jdi!“ řekl. „Nechci, abys chcípnul dřív, než tě Caleb C. Clayton pověsí.“

Prach se pomalu rozplýval. Clint sotva popadal dech. Nejasně spatřil stádo dobytka, které dychtivě pilo u napajedla. Pak zpozoroval přístřešek a ostnatý plot a uvědomil si, že jde o to samé napajedlo, u kterého to všechno začalo.

Plot byl na jednom místě otevřený. Kovbojové hnali malé skupinky dobytka k vodě.

Mršiny svých krav nikde nespatřil. Zřejmě je někam odklidili, aby neotrávily vodu.

Dodge ho dosmýkal až k vodě.

Clint ucítil měkké bahno na břehu, které mu sahalo až ke kotníkům.

Chtěl si kleknout a svázanýma rukama si nabrat trochu vody. Potácivě ušel dva kroky a klesl na břicho.

Tvář mu pleskla do vody.

Voda pro něho byla vysvobození. Byla sice teplá a bahnitá, ale on dychtivě pil, jako by umíral žízní.

Když zvedl hlavu, uslyšel hromadné řehtání pistolníků.

Za sebou spatřil stíny. Rohatá hlava s velkýma hnědýma očima se ale hned stáhla.

Prudké škubnutí provazem ho strhlo zpět. V bahně dvakrát uklouzl, než se opět postavil na nohy. Tvář i celé tělo mu pokrývalo lepkavé bahno.

Svázanýma rukama si utřel bahno z očí.

Několik kovbojů stálo blízko přístřešku. Dívali se na něj.

V jejich větrem ošlehaných tvářích se zračil nesouhlas s Dodgeovým jednáním. Ale nikdo nic neřekl, ani nijak nezakročil.

Dodge ho přivlekl ke koni. Apače nikde neviděl. Zřejmě už jel s Clintovým hřebcem na Trojité C.

Dodge se v mžiku vymrštil do sedla vraníka a ihned vyrazil.

Clint se okamžitě rozběhl, aby ho prudké trhnutí lanem nesrazilo k zemi.

Ptal se sám sebe, jak daleko to ještě může být na ranč.

Ale hrálo to vůbec ještě nějakou roli?

Jakmile dorazí na Trojité C, uvážou mu smyčku kolem krku a pověsí ho .

Proč jednoduše nepadnu a nezůstanu ležet? ptal se v duchu. A přece ho cosi přimělo jít dál, namáhavě se potácet a nevzdat se…

+ + + + +

Jen podvědomě a velmi matně si Clint Magoffin uvědomil, že dorazili na místo.

Mlhavě si všiml stínu zdi, která stála kolem shluku budov.

Krev mu tepala ve spáncích, v uších mu hučelo. Zrychleně dýchal a plíce měl v jednom ohni.

Trhání provazu najednou povolilo. Zůstal stát. Pokoušel se uspořádat si myšlenky, které mu kroužily v hlavě. Nepovedlo se mu to. Jeho vyčerpané tělo mu to nedovolilo.

Náhle se mu rozjasnilo před očima. Viděl, že stojí před velkým domem. Širokou verandu podpíraly mohutné bílé sloupy.

Ze všech stran ho obklopili muži.

Harrison Dodge uvolnil provaz a sesedl z koně. Nedbalým pohybem hodil uzdu jednomu z kovbojů. Vchodové dveře byly otevřené.

Clint otočil hlavou, což ho stálo značné úsilí. Cítil svrbění kůže na šíji, pravděpodobně byla spálená sluncem.

Na verandu vstoupila mladá žena. Měla na sobě měla úzké černé kalhoty a holínky. Červenou blůzu napínalo bujné poprsí. Na zádech jí visel černý klobouk. Tmavě blond vlasy měla na šíji svázané do uzlu.

Chvíli Clinta zkoumavě pozorovala, pak se otočila k Dodgi Harrisonovi a otázala se: „To je ten chlap, který zastřelil Deana?“

Pistolník přikývl.

Vedle ženy se objevil muž.

Clint si okamžitě uvědomil, že toto je Caleb C. Clayton.

Despota byl na první pohled impozantní. Byl o hlavu větší než mladá žena, měl mocná ramena a svalnaté paže. Zdálo se, že hlava mu dosedá přímo na ramena. Tmavé vlasy mu padaly do čela, oči měl roubené hustým obočím.

Caleb C. Clayton nosil vestu z telecí kůže. Nebyl ozbrojen - až na svinutý bič, který mu visel za opaskem. Podpatky jeho holínek těžce zaduněly na dřevěných schodech verandy.

Clint Magoffin se chtěl pohnout, když spatřil rančera přicházet, ale nohy měl náhle jako z olova. Nedokázal se hnout.

Clayton zůstal stát dva kroky od něj a pohrdavě si ho měřil pohledem.

„Jak se jmenuje ten bastard?“ zeptal se hřmotným hlasem.

„Clint Magoffin,“ odvětil Dodge Harrison. „Mám ho odvézt k stromu oběšenců, pane?“

Caleb Clayton odmítavě potřásl hlavou. V jeho široké tváři se nepohnul ani sval, když řekl:

„Ani takový bastard jako tento malý zabiják by se neměl setkat se Stvořitelem v takovém stavu. Nech ho vykoupat, Dodgi. Dej mu nějaké slušné šaty a ošetři mu rány. A až bude opět řádně při smyslech, tak ho oběsíme.“

Clint zasípal. Sesbíral všechnu vlhkost, která mu ještě zbyla v ústech a plivl Claytonovi na holínku.

Dodge zuřivě zavrčel a praštil ho pěstí do krku.

Clint se zapotácel dva kroky do strany, ale zůstal stát na nohách. Caleb C. Clayton zvedl levačku a zadržel pistolníka, který chtěl Clinta znovu udeřit.

„Takže on ještě kouše,“ ozval se despota a zašklebil se. „To je dobře. O to víc se vyplatí ho oběsit.“

Potom se otočil.

Clint viděl, že rančer šlápl na provaz. Instinktivně zvedl ramena do výšky a trhl.

Caleb Clayton ztratil rovnováhu. Zamával pažemi, ale ani tím nezabránil, aby se neskácel.

Clint zabručel. Rozmáchl se svázanýma rukama, otočil se a zasáhl Harrisona Dodge do tváře.

V dalším okamžiku Clinta zasypal déšť úderů. Kdosi ho chytl za vlasy a prudce mu zvrátil hlavu.

Caleb se zvedl a oklepal prach z šatů. Tvář měl rudou vzteky.

Pomalu přišel ke Clintovi a zastavil se, až stáli jen na šířku dlaně od sebe.

„Měli jsme ho pověsit hned, šéfe,“ ozval se zuřící Harrison Dodge.

„Ne. Zůstane to tak, jak jsem poručil. Pověsíme ho zítra ráno.“

Despota se otočil a odkráčel k verandě.

Clinta srazili k zemi a odvlekli ho pískem až k malé kůlně.

+ + + + +

Z holé větve stromu oběšenců visela oprátka. Mohutná koruna tohoto stromu zastiňovala kůlnu a stáj.

Byl to prastarý dub. Odřená místa na holé větvi dokazovala, že tady již oběsili nemalou řádku chlapů. Jen co se Clint zastavil a pohlédl na oprátku klátící se ve větru, obdržel úder do zad.

„Jdi dál,“ zavrčel jeden z kovbojů, kteří ho doprovázeli. „Až k domu!“

„K domu? Proč? Clayton mě měl pověsit. Mohl si ušetřit tento cirkus,“ řekl rozhněvaný Clint. Všiml si, jak se kovbojové zašklebili.

Jeden z nich řekl: „Šéf tu nevymáchanou hubu oběsí s velkým potěšením.“

Clint dostal další ránu do zad.

V průběhu noci se překvapivě rychle zotavil. Dostal napít, najíst a ošetřili mu ránu na rameni, kde ho škrábla kulka, a odřeniny.

Nyní měl na sobě čisté šaty. Oděv byl velmi kvalitní a Clint se domníval, že patřil nebožtíkovi Deanovi Claytonovi, který ho už neužije.

Svázali mu ruce za zády. Velmi ho bolela zápěstí. Kožené řemínky se mu zarývaly hluboko do masa.

Clint tiše zasténal. Jako by na tom ještě záleželo, pomyslel si. Za pár minut ho oběsí - jen kvůli tomu, že chránil svůj život.

Přemýšlel o tom muži s dřevěnou nohou, o kterém Harrison Dodge mluvil jako o Sloanovi. Řekl mu vlastně Sloan pravdu? A pokud ne, hraje to ještě nějakou roli?

Sloan mu tvrdil, že Caleb Clayton by ho mohl nechat oběsit už jen kvůli tomu zničenému plotu.

Ti stejní tři chlápci, kteří ho střežili i během noci, stáli nyní těsně za ním. Jeden z nich svíral v ruce revolver.

Dostrkali ho až ke schodům verandy.

Jeden šel napřed a zaklepal na dveře.

Ty se vzápětí otevřely. Stál v nich Harrison Dodge.

Chladně si Clinta změřil pohledem a zeptal se kovboje, který zaklepal: „Spoutali jste ho pořádně?“

Kovboj přisvědčil. Clint viděl na kovbojově výrazu, že k Dodgeovi nechová velké sympatie.

Dodge uchopil Clinta za rameno, aby ho odtáhl do domu.

„Nedotýkej se mne, Dodgi,“ zasyčel Clint.

Dodge odtáhl ruku zpět a v očích se mu zlověstně zablesklo.

Clint cítil nenávist, která z něj čišela.

Prošel kolem Dodge do prostorné haly. Poměrně nízký strop podepíraly mohutné trámy. V zadní části se nacházel velký krb. Okolní stěny byly špinavé od sazí.

Kovbojové zůstali stát venku.

Dodge zavřel vchodové dveře.

Clint se po čtyřech krocích zastavil.

Za stolem seděli tři muži a žena, kterou spatřil včera na verandě. Dva muže znal. Byl to Caleb Clayton a stařec od napajedla. Třetí byl šlachovitý, sotva třicetiletý chlapík s krátkými plavými rovnými vlasy a s tak jasně modrýma očima, jaké Clint ještě v životě neviděl.

Stařec se úkosem podíval na Clinta. Clayton měl před sebou pár papíru a psací potřeby. Vzhlédl teprve poté, co Harrison Dodge ostře zavrčel: „Jdi dovnitř, Magoffine!“

Clint přistoupil až k záhlaví stolu.

Clayton seděl na opačné straně. V jeho chladných světlých očích se zračila bezcitnost. Všichni teď zírali na Clinta. Ten ztratil trpělivost.

„Co to má znamenat, Claytone?“ otázal se ostrým tónem. „Pokud mě chcete pověsit, tak to udělejte. S radostí bych si odpustil ten váš ksicht.“

V pohledu šlachovitého blondýna se zračil zájem. Žena se trochu pootočila a zlehka se usmála. Vrásčitá tvář starce vypadala jako maska.

Caleb C. Clayton zůstal lhostejný. Položil levačku na nějaký papír, který se zdál Clintovi povědomý. Pak si uvědomil, že se jedná o držební listinu, která nesla jeho a Lopezův podpis.

„Lopez de Sala věděl, že nestrpím tenhle obchod,“ prohodil Clayton. „Podvedl tě, Magoffine. Kolik jsi mu za Black Point Land zaplatil?“

Clint neodpověděl. Namísto toho řekl: „Kdybyste byl chlap, neposlal byste takového packala, jako je Harrison Dodge, vykonat tu špinavou práci. Pročpak mi nesejmete pouta a nepokusíte se mě pověsit sám?“

Za Clintem se ozval šramot.

Již se chtěl otočit a vyrazit proti Dodgeovi, když ho Clayton pohybem ruky zastavil a zeptal se: „Nazýváš Dodge packalem, i když tě lapil a dovlekl sem?“

Clint otočil hlavu a spatřil, jak se pistolníkovi zkřivil obličej. V jeho černých očích se zračila obrovská nenávist.

Clint se tiše pousmál. „Ty nejsi jenom břídil, ale navíc ještě i zbabělec, Dodgi,“ řekl. „Vyhodí tě Clayton, pokud se dozví, že jsem tě měl na mušce a že jenom tomu Apačovi můžeš děkovat za to, že tu teď stojím? Neprozradil jsi mu ani, co jsi mi nabízel?“

Dodge se zhluboka nadechl. Oči mu pekelně svítily.

„Curde, zavolej Chuca,“ přikázal rančer.

Blondýn se vytratil ven z místnosti.

Clint zaslechl bouchnutí dveří. Všiml si jiskřičky zájmu v rančerových očích a najednou mu svitla naděje, že možná uteče hrobníkovi z lopaty.

„Kolik od tebe Lopez de Sala dostal?“ otázal se Clayton znovu.

„Dva tisíce dolarů,“ odvětil Clint

„Připravil jsem jinou smlouvu, Magoffine,“ promluvil despota. Uchopil pero a něco napsal.

„Vyplatím tvým dědicům tři tisíce dolarů.“

„Mým dědicům?“

„Jistě. Pověsíme tě, až to podepíšeš. Koneckonců, zabil jsi mého synovce. Nebo jsi snad na to zapomněl?“

„Jděte k čertu, Claytone!“ zvolal Clint. „Já nevím, co vám ten stařec, napovídal, ale jednal jsem v sebeobraně. Ten blázen na mě mířil, tak jsem se bránil a zabil jsem ho.“

Rančer přikývl.

„Tak mi to Abe povyprávěl. Ty ale zapomínáš, že každý, kdo vstoupí neoprávněně na můj pozemek, musí počítat se smrtí. Zavedl jsi svoje krávy k mému napajedlu, Magoffine. To bylo vyhlášení války.“

„Jste stejně šílený jako váš synovec,“ zavrčel Clint. „Uchechtal bych se k smrti, kdyby mi nešlo o krk.“

Claytonovi se zlověstně zúžily oči.

V tom se otevřely dveře.

Do haly vstoupil blondýn a Apač z kmene Chiricahua.

Harrison Dodge zbledl. Postavil se před Clinta a řekl: „Šéfe, já…“ Rančer ho přerušil vzteklým mávnutím ruky. „Měl jsi na mluvení dost času, Dodgi,“ odsekl, už „Chuco, chci vědět, jak jste chytli Magoffina.“

Apač vylíčil celou situaci. Držel se pravdy. Clint mu nemohl nic vytknout. Claytonův pohled těkal z Dodge na Clinta a zpět. I v pohledu mladé ženy se zračila neskrývaná zvědavost.

„Děkuji, Chuco,“ řekl rančer. Apač se otočil a šel ven.

„Dodgi, ty taky můžeš jít.“

Clint se neobrátil, když pistolník opustil místnost.

„Tys ještě nepodepsal, Magoffine,“ podivil se rančer.

„Až naprší a uschne, Claytone!“

„Mohl bych ti za to odpustit ten provaz, Magoffine.“

„Kašlu na vaše laskavosti,“ odsekl Clint. „Ten podpis nedostanete. Pokud chcete můj pozemek, musíte mě zabít a ukrást mi ho.“

+ + + + +

Ta žena a ti tři muži na něj nevěřícně zírali. Pak se Calebův obličej roztáhl do širokého úsměvu a z hrdla se mu vydral hluboký smích.

Pohlédl na starce a řekl: „Ten chlapík mi imponuje. Co myslíš, Abe? Měli bychom mu dát ještě šanci?“ Stařec pokrčil rameny. „Ty jsi ten, kdo chce získat jeho pozemek,“ odvětil. „Možná by ses s ním mohl o tu půdu utkat v souboji.“

Despota svraštil obočí. Ten návrh se mu moc nelíbil. Pak se opět podíval na Clinta.

„Co tomu říkáš, Magoffine?“

Clint ucítil mravenčení na celém těle.

Ještě před minutou se loučil se životem. Nyní se situace náhle změnila.

Clayton byl nevypočitatelný. Zřejmě na něj hluboce zapůsobilo, že se někdo odvážil postavit se mu.

„Proč bych měl bojovat o něco, co mi právem patří?“ zeptal se přiškrceným hlasem. „Anebo mi snad nabídnete rovnocennou náhradu, Claytone?“

Král prérie se opět usmál. „Tvůj život - to není nic?“

Clint odmítavě potřásl hlavou.

„Musel jsem dřít jak mezek, abych si konečně mohl dovolit koupit svůj vlastní kus půdy. Nechci zase začínat od začátku. Můžete získat Black Point Land. Ale zaplatíte mi pět tisíc dolarů a zaručíte mi, že mohu na koni opustit váš ranč a nepošlete na mě své vrahouny.“

Clayton sklapl sanici a jeho tvář nabyla brunátné barvy.

Praštil pravačkou do stolu. Rty se mu chvěly zlostí, když řekl: „Ty proklatý bastarde, ty si mi ještě troufáš klást podmínky? Tos přehnal, Magoffine! Teď tě před šibenicí nezachrání ani všichni svatí!“

Clint pokrčil rameny. „Dělejte, jak myslíte, Claytone. Jednoho dne se ty vaše zvrácené způsoby obrátí proti vám a pak přijde strašlivý pád.“

Caleb C. Clayton prudce vstal. „Než tě pověsím, tak s tebou budu bojovat, Magoffine!“ zařval. „Ještě mě budeš úpěnlivě prosit, abych tě pověsil!“

Stařec vstal. „Buď férový, Calebe,“ zamumlal. „Dej mu šanci, jakou jsi mu chtěl poskytnout před chvílí.“

V prvním momentě to vypadalo, jako by despota chtěl seřvat i starce, pak se ale opět ovládl. Upřeně hleděl na Clinta.

Pomalu přikývl.

„Je úplně jedno, Magoffine,“ zabručel, „jakou dohodu uzavřeme. Tento den nepřežiješ.“

„Slíbil jsi mu, že si může nechat svůj život i půdu, pokud tě porazí?“ ostře se otázal Abe Sloan.

Caleb C. Clayton vztekle přisvědčil. „Dej mi svůj nůž, Abe,“ nařídil mu.

Sloan mu ho beze slova podal a rančer přistoupil ke Clintovi. Asi dva kroky od něj se zastavil a zavrčel: „Otoč se!“

Clint tak učinil a nastavil svázané ruce.

Clayton přeřízl kožené řemeny. Vzápětí Clint cítil lehké mravenčení v rukou. Opět se mu volně rozproudila krev.

„Jdi ven na dvůr, Magoffine!“ přikázal mu Clayton.

Clint si ho krátce změřil pohledem.

Caleb C. Clayton už nebyl žádný mladík. Clint mu hádal něco přes padesát. Stále to však byl kus chlapa. Pěsti velké jako lopaty, buldočí šíje a svalnatá mohutná ramena dokazovaly ohromnou sílu, která se v něm skrývala.

Vzápětí si Clint uvědomil, co má před sebou. V průběhu noci se sice trochu posbíral, ale to nic neměnilo na tom, že předešlý den ještě stále cítil v kostech. Uvědomoval si, že má minimální šance.

Otočil se a vydal se ke dveřím.

Ostatní ho následovali.

Se zaťatým výrazem rozrazil dveře a vstoupil na verandu.

Pohledem pátral po holé větvi starého dubu.

Jakmile spatřil houpající se oprátku, rozhodl se, že bude bojovat až do posledního dechu.

+ + + + +

Žena zůstala na verandě. Držela se zábradlí. Rty měla lehce pootevřené. Zdálo se, že nastávající souboj ji vzrušuje.

Ze všech budov vyšli chlapi. Shromáždili se a před verandou a utvořili prostorný půlkruh.

Clint mezi nimi uviděl i Dodgeův nenávistně se šklebící obličej. Zjevně se obával, že jeho éra na Trojitém C se chýlí ke konci.

Vysoký blonďák, pravděpodobně Claytonův předák, zůstal i s Abe Sloanem stát na verandě.Caleb následoval Clinta na dvůr.

„To je dostatečně daleko, Magoffine,“ zavrčel Caleb

Clint se otočil ke Claytonovi.

Despota zůstal stát asi pět kroků od něj a odepínal si smotaný bič.

Clintovi se rozšířily oči a zrychlil se mu dech. Co tím Clayton sleduje? pomyslel si.

Škleb na rančerově tváři nevěstil nic dobrého.

V davu to zašumělo a Clint četl ve tvářích kovbojů, že jednání svého šéfa vůbec nechápou.

V písku se rozvinula dlouhá kožená šňůra.

„O tom nebyla řeč, Claytone!“ namítl Clint.

„Chceš raději viset bez boje?“ odsekl rančer. Zlehka pohnul pravým zápěstím, bič zlehka zasvištěl vzduchem a dvorem se rozlehlo hlasité plesknutí. Clint ucítil prudký závan vzduchu. Bič mu zasvištěl těsně kolem obličeje.

Nepohnul se. Uvědomoval si, že Clayton ho chce záměrně zmást.

„Na co čekáš, Magoffine? V sázce je tvůj život.“

Clint zůstal napjatě stát.

Clayton opět lehce pohnul zápěstím.

Tentokrát nemířil na Clintův obličej.

Clint chtěl uskočit stranou, bič se mu však omotal kolem levého kotníku. Stačilo krátké trhnutí a ztratil rovnováhu.

Těžce dopadl do prachu. Chmátl po biči, ale Clayton jím už ucukl zpět.

Rančer se rozesmál. „Teď půjdeš tam, kam patříš, Magoffine.“

Clintovi hučelo v uších.

Již podruhé v průběhu čtyřiadvaceti hodin musel polykat prach.

Zaplavila ho vlna neovladatelné zuřivosti a hněvu. S nenávistným výkřikem vyskočil a rozběhl se ke Claytonovi.

V pravé ruce však náhle ucítil palčivou bolest. Vykřikl a instinktivně sáhl po biči. Pak se mu bič zařízl do pravé ruky, a tou mu projela žhavá bolest.

Clint viděl před sebou jenom rudé mračna a mezi nimi Claytonovu tvář.

Prudké škubnutí ho opět strhlo na zem.

Tentokrát se rychle převalil, levačkou nabral písek a jakmile se

postavil, mrštil ho Claytonovi do očí.

Uslyšel despotův řev.

Bič znovu zasáhl Clinta - nyní do hrudi, ale on tomu nevěnoval pozornost a divoce se vrhl na rančera.

Clayton zařval. Chtěl uhnout, aby si mohl odstranit z očí písek, ale to se už dostal do Clintova sevření.

Oba ztratili rovnováhu a svalili se na zem.

Spatřil před sebou Claytonovu tvář a prudce ho udeřil čelem do tváře. Caleb C. Clayton tlumeně zaúpěl. Zvedl pravačku svírající bič, ale Clint úder zastavil. Chytil mu zápěstí a udeřil s ním o zem.

Clayton upustil bič. Clint se nadechl, odvalil se z mohutného rančera a v mžiku stál opět na nohou.

Na dvoře se rozhostilo absolutní ticho. Clintův pohled zabloudil ke kovbojům a na verandu.

Vysoký světlovlasý chlapík uchopil prsty spoušť revolveru, ale Sloan ho zadržel.

Žena těžce dýchala. Naklonila se dopředu, aby mohla lépe sledovat zápas. Její krásná tvář získala vzrušením nachový odstín.

Clintův pohled byl upřen na Caleba C. Claytona. Rančer se potácel a vytíral si prach z očí. Třásl se zuřivostí.

Clint svíral rukojeť biče. Byl ve velkém pokušení odplatit Claytonovi všechny rány, ale instinktivně věděl, že první úder by nepřežil.

Claytonovi chlapi by nepřipustili, aby jejich šéfa spráskal bičem. Proto se rozmáchl a hodil bič na průčelí verandy. Cítil krev stékající po levém rameni. Také na pravačce cítil lepkavé vlhko.

Čekal, až Clayton opět začne vidět. Pak zaťal pěsti a znovu vykročil směrem k despotovi…

+ + + + +

Dvorem se ozýval křik kovbojů.

Titánský souboj, který už trval déle než hodinu, jim doslova bral dech. Oba protivníci se již jen stěží dokázali udržet na nohou. Tváře měli ušpiněné a zakrvácené.

Každý z nich vydržel tolik, co by žádný normální chlap nezvládl. Oba dva naplňovala nezkrotná touha toho druhého porazit a spatřit ho ležet v prachu před špičkami svých holínek.

Kruh kolem obou soků se neustále stahoval blíž k nim. Žena to na verandě nevydržela. Stála nyní v první řadě a bez dechu sledovala nemilosrdný souboj.

Clint Magoffin ale nic z toho nevnímal. Všechny jeho myšlenky se soustředily na to, aby porazil Caleba C. Claytona.

Už nemyslel na to, že mu jde o život. Nechtěl despotovi dopřát ten triumf, aby ho porazil.

Dlouhé minuty kroužili kolem sebe, aniž by si zasadili jakýkoliv úder. Clint nespouštěl pohled z rančerových očí, ve kterých se dala vyčíst bolest z uštědřených ran.

Pak spatřil v Claytonových zorničkách podezřelý záblesk. Domníval se, že reaguje bleskurychle, ale jeho pohyby byly nekonečně pomalé.

Jenže Clayton nebyl rychlejší. Jeho velká pěst zasáhla pouze Clintovo rameno. Clint pohnul levačkou. Celým ramenem mu projela ostrá bolest.

Slyšel, jak Clayton funí.

Skácel se do prachu jak žok otrub.

Clintovi se z hrdla vydral výkřik.

Zatímco se Clayton převaloval v písku a pokoušel se opět vstát, Clint se zastavil.

Učinil dva kroky, pak se mu podlomily nohy. Chtěl je ještě vyrovnat, ale to už klesl na kolena.

Vstávej! řval na sebe v duchu.

Snažil se posbírat poslední zbytky energie.

Nepomohlo to.

Zaplavila ho panika. Zvedl hlavu a spatřil Claytona, který se k němu plazil po čtyřech.

Poté dřepěli proti sobě a snažili se zasadit si ránu. Jejich pěsti se sice setkaly, ale neměly už žádnou sílu. Nebyli schopni vzájemně si ublížit.

Na Clinta dopadl stín. Stálo ho neskutečné úsilí otočit hlavou.

Spatřil blondýna, který promluvil energickým hlasem: „To stačí. Zvedněte šéfa a odneste ho do domu.“

„A co s tím bastardem? Máme ho pověsit?“ ozval se zuřivý Dodgeův hlas.

„Ne,“ odsekl blondýn. „Odneste Magoffina do stodoly a postarejte se o něj. Šéf o něm sám rozhodne, jak se trochu zotaví.“

Clintovi se dělaly mžitky před očima. Spatřil nejasnou siluetu ženy, která stála hned vedle světlovlasého muže. Ničím nenaznačovala, že by se zajímala o Claytona.

Clint cítil, že si ho prohlíží svým pronikavým pohledem.

Blondýn se naklonil k šéfovi, aby si ho mohl přidržet.

Clayton se chytil prsty za rameno a něco mu šeptal do ucha.

Teď poručí tomu blonďákovi, aby mě pověsil, pomyslel si Clint.

Curd přitiskl ucho ke Claytonovým rtům a chvíli naslouchal. Pak přikývl a zvedl se. Ustoupil, aby udělal místo čtyřem kovbojům, kteří šéfa zvedli.

Mezi přihlížejícími se vytvořila ulička vedoucí až k verandě. Žena vykročila před ostatní.

Curd Lomax hovořil s několika kovboji.

Potom Clint ucítil ruce, které ho zvedly. Naposledy se pokusil bránit. Mával rukama kolem sebe, ale jeho pohyby byly tak pomalé, že ho kovbojové lehce zneškodnili.

Clint před sebou spatřil blondýnovu tvář. Jeho hlas vnímal jakoby z velké dálky.

„…odneste ho do domu. Pan Clayton si to tak přál.“

Pak se blondýn zvedl.

Opět ho někdo uchopil.

Tentokrát sebou už Clint nevrtěl. Točila se mu hlava, dělaly se mu

mžitky před očima. Po chvíli ztratil vědomí.

+ + + + +

První, co si Clint uvědomil, byly něčí ruce, které ho ohmatávaly. Potom zacítil vůni čerstvě vypraného ložního prádla.

Otevřel oči, aby je vzápětí zavřel. Připadalo mu, jako by mu do nich píchaly tisíce hřebíků.

Do uší mu dolehl hluboký smích.

Clint otočil hlavu směrem, odkud přicházel zvuk. Tentokrát oči pouze pootevřel.

Zhluboka se nadechl. Pohled na široký, oteklý obličej na posteli vzdálený sotva tři yardy od něj ho trochu šokoval. Caleb C. Clayton se opět usmál. „Probudil ses až po mně, takže jsi souboj prohrál,“ řekl hlasem drsným jako struhadlo.

„Přestaň s tím, Calebe!“

Ten vysoký hlas zněl rozčileně. Clint otočil hlavu a spatřil půvabnou tvář mladé ženy.

Právě ona mu ošetřovala rány. Zřejmě sňala staré obvazy a měnila je nyní za nové.

Usmála se, když na ni pohlédl.

„Neposlouchejte toho starého rváče, pane Magoffine,“ odvětila. „Vybojoval jste si svůj život i ranč. Caleb nezná větší potěšení než dát někomu do nosu.“

„Zatraceně, to on mi dal přece do nosu!“ zahřměl despotův hlas. „Podívej se na můj nos, Magoffine! Je zlomený. Asi zůstanu až do konce života zohyzděný.“

„Mně to nevadí, Calebe,“ namítla žena.

„Převaž ho a pak nás nech o samotě, Arlene,“ chladně poznamenal. „Nelíbí se mi, že se víc staráš o něho než o mě.“

„Nic jiného sis nezasloužil,“ namítla žena. „Za prvé jsi ten zápas chtěl ty, za druhé nemáš žádné rány od biče.“

Clayton něco nesrozumitelně zabručel.

Clint zadržel dech, když žena odhrnula tlustou přikrývku, aby mu zkontrolovala obvaz na hrudi.

Byl nahý.

Že by ho svlékla a umyla?

Zrudl studem.

Všimla si toho a usmála se.

Zdálo se, že obvaz je v pořádku. Znovu Clinta přikryla a obešla postel.

Clint ji pozoroval, když přistoupila ke Calebovi a letmo ho políbila na čelo. Spatřil její pevný zadek v přiléhavých kalhotách a velká ňadra pod tenkou blůzou. Proti vzrušení, které ho zaplavilo, byl zcela bezmocný.

S vyprahlými rty se díval za ní, když opouštěla pokoj.

Neušlo mu, že Clayton ho koutkem očí pozoroval.

„Je velkolepá, že, Magoffine?“ zeptal se, když za ní zapadly dveře.

Clint přikývl.

„Vaše dcera?“

Rozbitý rančerův obličej zrudl zlostí.

„Zatraceně, Magoffine, chceš, abych vstal z postele a dal ti další nakládačku? Arlene je má žena. Sice ještě nejsme oficiálně oddáni, ale to na věci nic nemění. Dám ti teď jednu dobrou radu: Dej od ní ruce pryč, pokud nechceš jednoho krásného dne skončit na tom šibeničním stromě!“

Clint pohlédl do světlých chladných očí despoty a pochopil, že to rančer myslí smrtelně vážně.

Pokrčil rameny.

„Já cizí ženy nesvádím,“ odvětil.

„O to nejde, Magoffine. Mé varování platí i pro případ, že by se v tobě zhlédla ona.“

Clint mlčel. Vzpomněl si na slova starého Abea Sloana, která mu řekl tenkrát u napajedla.

Caleb Clayton si nenechá nic vzít. O to mu asi šlo i v tomto případě a vůbec ne o lásku k ženě.

„Řekla, že jsem si vybojoval život i ranč,“ vrátil se Clint k původnímu tématu rozhovoru. Clayton přisvědčil. „Je to tak. Ale mám ještě pár podmínek.“

Clint svraštil obočí. „O tom předtím nebyla řeč, Claytone!“

„Zatraceně, poslouchej, co ti chci říct!“

„Dobrá, Claytone, ale pokud se mi nebudou tvá slova líbit, můžeme dokončit to, v čem jsme na dvoře přestali.“

Rančer se drsně zasmál. „Ty jsi podle mého gusta, Magoffine. Dříve jsem býval přesně takový jako ty, vždycky hlavou proti zdi. Ale jen mě vyslechni. Pastvina Black Point, kterou jsi odkoupil od Lopeze de Sala, je dost pustý kus země. Nevyplatí se pást tam dobytek. A už vůbec to není možné bez zdroje vody v Dust Valley. Lopez de Sala se o ty pozemky nikdy nestaral. V poslední době se objevila v Guadalupe Mountains banda zlodějů. Jsou to celkem tvrdí hoši, převážně Mexičani. Já nemám dostatek lidí, kteří by mi hlídali všechny mé pastviny. Bylo by dobré, pokud by se nějaký ostrý chlapík - jako třeba ty - usadil na ranči Black Point. To by značně narušilo jejich plány. Dal bych ti sto dobytčat - které bys mi samozřejmě postupem času zaplatil. Můžeš si vybrat tři z mých mužů. To ti musí stačit, abys přečkal první rok.“

Clint na rančera nevěřícně zíral.

Byly snad toto ty podmínky? Vypadalo to jako velkorysá nabídka pomoci.

Ale zůstával skeptický, protože Caleb C. Clayton nepatřil k mužům, kteří něco darují jen tak.

„S tím souvisí ale ještě něco jiného. Lopez de Sala vlastní ještě další kus země, na který mám už drahný čas zálusk. Nachází se tam prameny vody, které se vůbec nevyužívají. Z tohoto pozemku by se mohla vést voda až do údolí. Z toho by měl prospěch i Black Point. Lopez de Sala by to ale mně nikdy neprodal.“

„Zabil jste jeho bratra, Claytone,“ podotkl Clint.

Rančer přisvědčil. „Byl to férový souboj. A chtěl ho Juan Lopez, ne já.“

„A co s tím mám co dělat já?“

„Zdá se, že s Enriquem Lopezem de Sala dobře vycházíš, jinak by ti Black Point Land nikdy neprodal.“

Clint se zašklebil. „Možná vám chtěl nasadit veš do kožichu.“

„To je pravda. Ale přesto tě asi považuje za mimořádného chlapa. Chtěl bych, abys zajel do Fronteras a koupil pro mě pozemek San Luis Land. Pokud to zvládneš a zapřísaháš se mi být mi s revolverem k dispozici, kdykoliv tě budu potřebovat, pak Black Point patří tobě.“

V místnosti se rozhostilo ticho.

Světlé rančerovy oči pátravě pozorovaly Clinta, který zatím horečně přemýšlel.

Despotovy způsoby se mu vůbec nezamlouvaly, ale uvědomoval si, že Claytonova nabídka pro něj znamená velkou šanci. Mohl by si vybudovat své malé království. Sice ve stínu druhého muže, ale také pod jeho ochranou.

A pokud by Clayton potřeboval jeho revolver, tak by nepřišel zkrátka.

Clint si představil Enriquea Lopeze de Sala. Byl to už starý muž unavený věčnými boji.

Zdálo se, že Clayton o tom nemá nejmenší tušení. Určitě nebude až tak obtížné přesvědčit toho Mexičana, aby se stáhl z výsostného území Spojených států zpět domů.

Clayton také nemohl vědět, že Lopez de Sala by byl Clintovi prodal i tento kus půdy, kdyby ten byl schopen vyplatit mu na ruku osm tisíc dolarů.

„O. K., Claytone,“ promluvil konečně Clint. „Můžu to zkusit. Na kolik si ceníte San Luis Land?“

„Hm, můžeš se s ním vyjednat, ale víc než deset tisíc dolarů tomu parchantovi nedám.“

„Pokud to dokážu, dostanu těch sto dobytčat za odměnu.“

Clayton chtěl zase vybuchnout, ale ovládl se. Vyklonil se z postele a napřáhl k Clintovi ruku.

Clint mu také podal pravici. Až nyní si všiml, že je obvázaná.

Dříve než si ji stačil prohlédnout, Clayton po ní chňapl a stiskl.

Clint sotva potlačil zaúpění.

Díval se do ďábelsky se šklebícího Claytonova obličeje a přál tomu starému bastardovi jen to nejhorší.

+ + + + +

Prach, který musel Clint opět polykat, mu vůbec nepřekážel, protože ho vířily jeho vlastní krávy. Sto dobytčat z Claytonova stáda - a nebyly to nejhorší kusy, o to se postaral Claytonův předák Curd Lomax.

Clint uslyšel z pravé strany malého stáda volání Reeda Gibsona.

Z druhé strany odpovídal Phil Murray. Třetí honák - Nick Howard jel vzadu.

Clint si vzpomněl na těžkosti, se kterými se potýkal, když si měl vybrat tři muže mezi Claytonovým mužstvem.

Tentokrát mu Curd Lomax nepomohl, protože nechtěl přijít o nejlepší honáky. Na druhé straně také nechtěl Magoffinovi dohodit žádné flákače, kteří by mu nebyli moc platní.

Skoro všichni muži jeho nabídku odmítli. Clint už začal uvažovat o tom, že zajede do Animas a tam najme cizí kovboje. Avšak starý Abe Sloan mu přivedl Gibsona, Murraye a Howarda.

Dlouho se dohadovali a nakonec Clint vlastnil pouze sedmdesát procent svého ranče. Každý z kovbojů se stal desetiprocentním vlastníkem ranče.

Abe Sloan mu našel ty správné chlapy. Clint to viděl i v kyselém výrazu předákovy tváře. Ten se trochu naštval, že zrovna tito muži chtěli jet s Clintem.

Magoffin jel na koni z Claytonovy stáje. Bylo to dobré zvíře, ale jeho Dunovi se ani zdaleka nevyrovnalo.

Při pomyšlení na Duna mu znovu pěnila krev.

Hřebce od souboje s Claytonem nespatřil.

Teprve po pár dnech se dozvěděl, že si ho přivlastnil Chiricahua.

Clint šel za Claytonem a žádal ho, aby Apačovi přikázal hřebce vrátit. Ale ten jen pokrčil rameny.

„To je záležitost pouze vás dvou. Musíš si svého hřebce nějak získat sám,“ řekl.

„A jestli ho kvůli tomu budu muset zabít?“

„Zkus to, pokud si myslíš, že to zvládneš,“ odvětil Clayton, a tím považoval věc za vyřízenou.

Chiricahua se na ranči už neobjevil a Clint i se svými muži vyrazili na cestu. Výlet do Fronteras k Enrique Lopezovi de Sala musel odsunout. Banda z Guadalupe Mountains totiž opět udeřila a uloupila z Claytonova stáda téměř tři sta kusů dobytka.

Clayton hrozně zuřil a chtěl, aby Clint ihned vyrazil na pastviny Black Point, aby banditům ukázal, že nastal konec jejich zločineckého řádění.

Napajedlo v Dust Valley minuli už včera ráno. Clint se sám sebe ptal, z jakého důvodu Enrique Lopez de Sala vybudoval Black Point ranč tak daleko od zdroje vody. Nedávalo to žádný smysl. Něco mu na tom nesedělo.

Jelikož mu to Clayton nedokázal objasnit, chtěl se na to ve Fronteras zeptat samotného Lopeze.

Nick Howard právě nadháněl tři krávy, které se vzdálily od stáda, směrem k němu.

Howard zastavil zaprášeného koně těsně u Clinta a zašklebil se. Ukázal levačkou na mračna žlutého prachu a zvolal: „Za tím kopcem leží ranč, Clinte!“

Nečekal na Clintovu odpověď a vyrazil dál kontrolovat pohyb stáda.

Clint pocítil vnitřní neklid.

Byl to velkolepý pocit, poprvé jet po vlastní půdě a dívat se na místo, kde chce strávit zbytek života.

První dobytčata překročila hřeben kopce.

Clint spatřil siluetu jezdce. Byl to Phil Murray. Mával kloboukem. Jeho volání přehlušil dusot dobytka.

Clint zůstal na konci stáda.

Po chvíli též dorazil na hřeben. Ve vzduchu se ještě vznášelo mračno prachu, které mu znemožňovalo výhled na širokou kotlinu ležící pod ním.

Dojeli k němu Murray, Howard a Gibson. Jejich pohledy byly velmi vážné.

Gibson si sňal šátek z tváře se slovy: „V ohradě stojí čtyři koně.“

Clint neřekl nic. Věděl tak jako ostatní, že se může jednat pouze o bandity.

Zvířený prach se konečně rozplynul.

Stádo už nedrželo původní tvar a roztrousilo se.

Nyní se jim naskytl pohled na rozlehlé údolí.

Clint spatřil hnědou trávu rostoucí v malých trsech na vyprahlé půdě. Ta jeho stádo uživí.

Ale byl tu ještě problém s vodou. Nemohl přece krávy hnát každý den k vodě do Dust Valley.

Pak uviděl ranč.

Ten pohled ho zklamal.

Neočekával dům podobný Claytonovu, ale to, co spatřil, byly polorozpadlé stodoly, které vypadaly, jako by je někdo amatérsky stloukl před dvaceti lety dohromady a od té doby na nich nespravil ani trám.

V malé ohradě v blízkosti větší chaty stáli čtyři neosedlaní koně. Sedla visela přes plot ohrady.

V tom z chaty vyšel jeden chlapík a levačkou si zastínil oči.

Zjevně ho nepřekvapilo, že spatřil muže s malým stádem dobytka. Otočil se a o chvíli později vyšli ven další tři chlapi, kteří potom pohlédli na hřeben kopce.

Clint na ně kývl hlavou.

„Zeptáme se těch hochů, copak hledají na našem ranči,“ zabručel a pobídl svého koně. Clint si všiml, že ti chlapi ani nenaznačili, že by se chtěli stáhnout zpět do domu.

Pak to pochopil.

Ti muži je zřejmě považovali také za bandity, kteří se obsloužili na pastvinách Caleba Claytona.

Na dvoře ranče zastavili koně.

Ti čtyři chlápci před domem se zašklebili.

Jeden z nich si založil ruce v bok a zeptal se: „Povedlo se vám štípnout tomu starému supovi pár kusů dobytka?“

Clint sklouzl se sedla a bleskurychlým pohybem tasil kolt.

Bandité až teď pochopili, že udělali chybu.

Sáhli po zbraních.

Clint je varoval, ale to je nezadrželo. Musel střílet.

Jeho kulka zasáhla vepředu stojícího muže do ramene. Náraz ho odmrštil dozadu.

Poté se chvíli ozývala celá série výstřelů.

Clinta zahalila mračna kouře. Za sebou slyšel pronikavé ržání koně.

Již nepotřeboval vypálit další rány. Všichni čtyři se váleli v prachu.

Reed Gibson poodešel a špičkou holínky odkopl revolver jednoho z banditů do bezpečné vzdálenosti. Pak namířil zbraň na hlavu muže, kterého Clint postřelil.

Clint se dvěma rychlými kroky ocitl u něj a strhl mu ruku stranou.

Gibson vypadal nesmiřitelně. „Proč ho chceš ušetřit?“ zeptal se Clinta. Ten se díval na ostatní chlapy, kteří naposledy vydechli.

„Nejsme žádní vrazi, Reede,“ ostře odsekl Clint.

„Možná se jimi staneme, pokud tohoto bastarda necháme naživu,“ odfrkl Gibson. „Jsi si jistý, že nás za pár dnů nepřijde zabít?“

Clint pokrčil rameny. Uchopil zraněného chlapa za levé rameno a prudce ho zvedl.

„Reede, osedlej mu koně,“ přikázal hlasem, který nesnesl odpor.

Gibson zaklel a otočil se.

Banditův zkřivený obličej byl zbrocený potem. Z rány na pravém rameni mu tekla krev a smáčela mu špinavou košili.

„Teď pojedeš za svým šéfem, chlape, a vzkážeš mu ode mě toto: Pastviny Black Point už nejsou volné. Nyní patří mně. A já na svém pozemku žádné bandity nestrpím. Nemíním tolerovat ani to, abyste přes můj pozemek hnali kradený dobytek. Jmenuju se Magoffin, mladíku. Vzkaz svému šéfovi, že pokud on anebo jeho muži ještě jednou vkročí na můj pozemek, je to jejich konec. Dokážeš si to všechno zapamatovat?“

Bandita nenávistně přikývl. Clint ho pustil a postrčil ho k ohradě, kde na něho čekal Reedem osedlaný kůň.

Banditovi se povedlo vylézt do sedla až na třetí pokus. Nikdo z nich mu nepomohl.

Padl na hrušku sedla, když sahal po uzdě.

Pak pobídl koně a vydal se směrem na jih.

Reed Gibson se za ním nevraživě díval. „Měli bysme toho chlapa pronásledovat.“

Clint ukázal výmluvným pohybem na polorozpadlé stavby. „Máme na práci něco lepšího a důležitějšího, Reede. Nejdřív pochováme mrtvé a pak se tu porozhlédneme.“

+ + + + +

V chatrči, kde přebývali banditi, to vypadalo strašně.

Gibson, Murray a Howard vyházeli všechno až na pár kusů nábytku ven. Clint si zatím prohlížel ostatní stavení.

V blízkosti rozbitého vozu učinil Clint překvapující objev.

Nejdřív nechápal, co znamenají jednotlivé kusy železa a dřeva. Teprve poté uviděl ozubený řetěz mezi starým harampádím a pochopil, že jsou to zrezivělé zbytky pumpy, kterou kdysi viděl na haciendě Enriqeua Lopeze de Sala. Zmocnilo se ho vzrušení.

Pumpa dokazovala, že se zde musela nacházet aspoň jedna studna. Nedovedl si totiž představit, proč by zde ten Mexičan postavil ty budovy, kdyby tam nebyla voda.

Prozkoumal nejbližší okolí.

Po studni však ani památky.

Pak objevil kamenné koryto. Tiše si hvízdl. Ano, toto muselo být napajedlo pro dobytek. Dosahovalo délky téměř dvaceti yardů, šířky přibližně pěti yardů a hloubky ode dna ke krajům asi tří stop.

Odněkud musela do této přirozené prohlubně přitékat voda. Clint tedy začal prohledávat okolí prohlubně. Po dalších dvou hodinách to zklamaně vzdal a vrátil se k asi sto yardů vzdáleným stavením ranče.

Kovbojové mezitím skončili s uklízením a ukázali mu místo, které připravili na spaní.

Clint je informoval o svém objevu.

Kovbojové nikdy neslyšeli o nějaké studni na ranči Black Point a pochybovali o Clintově tvrzení.

„Zítra budeme muset hnát dobytek zpět do Dust Valley k vodě,“ prohlásil Phil Murray.

Clint přikývl. „V pořádku. Raději ho nechte tam. Já mezitím zajedu do Fronteras vyřídit tam jednu záležitost pro Claytona. Možná mi starý Lopez prozradí, k čemu tu pumpu používal.“

Viděl, že ostatní jeho optimismus nesdílejí. Spíš se mu zdálo, že Reed Gibson, Nick Howard i Phil Murray čím dál víc litují, že se nechali vlákat do tohoto dobrodružství.

Venku se snášel soumrak. Uložili se ke spánku. Clint držel první hlídku. Našel si místo poblíž zbořeného kočáru a zíral na oblohu posetou miliony hvězd.

Před očima si vybavoval události posledních dnů. Úplně mu změnily život.

Poprvé od chvíle, kdy opustil Texas, před sebou viděl nějakou budoucnost.

Jen o vlásek unikl oběšení. Pokud by se mu povedlo od starého Lopeze odkoupit San Luis Land pro Claytona, měl by vystaráno. Byl pevně přesvědčen, že se tam někde nacházela voda. A s vodou by se i zde, v tomhle vyprahlém kraji, dal rozvinout chov dobytka.

Bandité byli sice problém, ale s tím bude brzy hotov.

Najednou před spatřil sebou modrošedé oči Arlene Russelové.

Ve dnech po jeho a Claytonově zotavení, se mu vyhýbala. Její pohled byl chladný a odměřený. A přece ho někdy cítil na šíji.

Nezdálo se, že by se Claytona obávala.

Clint pochopil důvod, proč se mu vyhýbá. Nechtěla, aby se kvůli ní dostal s Claytonem do sporu.

Clint jí za to byl velmi vděčný. Cítil totiž, že Arlene představovala velké nebezpečí, které mohlo ohrozit jeho sen o vlastním ranči.

+ + + + +

Caleb C. Clayton stál u zábradlí verandy. V jeho širokém obličeji se nepohnul ani sval.

Jen ve světlých očích pod hustým obočím se zračila zvláštní netrpělivost, jejíž význam Clint nedokázal rozluštit.

Vedle despoty stála Arlene Russelová. Jako obvykle měla na sobě úzké černé kalhoty a hedvábnou halenku, která zdůrazňovala její plné tvary. Její pohled byl velmi vážný.

Clint měl pocit, jako by mu chtěla něco sdělit, ale Calebova přítomnost jí v tom bránila. Důvod jejich zvláštního chování souvisel s oběma muži, které Clayton Clintovi přidělil.

Chtěl jet do Fronteras sám, ale despota namítal, že proti zlodějům a mexickým banditům by se Clint neubránil a bylo by to pro něj moc velké riziko.

Clint krátce pohlédl stranou.

Harrison Dodge stál vedle svého koně a čekal pouze na Clintův signál odjezdu.

Asi deset yardů od něj seděl v sedle Clintova hřebce Chiricahua.

Pohled na Apače v Clintovi znovu a znovu probouzel hněv. Nebyl připraven jen tak akceptovat zloděje svého koně.

Pohlédl zpět na Caleba C. Claytona. Co se skrývalo za tím, že mu despota přidělil právě tyto dva muže? To že to byli nejlepší bojovníci?

„Za týden vás očekávám zpátky. Přeji ti mnoho zdaru, Magoffine,“ rozloučil se s ním Clayton.

Clint neodvětil nic, pouze přikývl. Neušel mu zlověstný podtón v Claytonově hlase.

Clint vrhl krátký pohled na Arlene, načež se vyšvihl do sedla, letmo se dotkl okraje klobouku a vyrazil, aniž se staral o to, jestli ho Dodge a Chiricahua následují.

Chtěl ještě ten večer dorazit k průsmyku Guadalupe, aby ještě za svítání mohli nepozorovaně překročit hranici.

Clintovy myšlenky se opět soustředily na jeho ranč.

Caleb C. Clayton mu tam poslal další tři muže, po tom, co ho o to požádal. Při útoku banditů by totiž pouze tři muži neměli žádnou šanci.

Clint přemýšlel i o studni, která se určitě musela nacházet někde poblíž ranče.

Proč mu Lopez de Sala při prodeji pozemku Black Point o ní nic neřekl? Pochyboval ten starý Mexičan o tom, že by se dokázal prosadit proti Claytonově vůli?

Ano, jedině tak to mohlo být.

Clint doufal, že Lopez de Sala bude nejen připraven prodat mu pozemky San Luis, ale taky mu prozradí, kde se na ranči Black Point nachází pramen vody.

Po cestě k průsmyku Clint s Dodgem, který se držel pár yardů za ním, nepromluvil ani slovo.

Jeho vyzáblý obličej byl zkřiven do podivné grimasy. Seděl lehce přikrčen v sedle svého koně, pravou ruku měl nedbale svěšenou v blízkosti remingtonu.

Přesto Dodge nevypadal, že by se chtěl Clintovi pomstít kvůli tomu, co se odehrálo tenkrát v hale. Určitě ho to ani nenapadlo, protože by Clinta rozzuřil do té míry, že by to jistě nepřežil.

Chiricahua se nezdržoval v jejich blízkosti. Jednou ho Clint neviděl déle než tři hodiny, pak se zase náhle objevil před ním.

I on Clinta ignoroval. Promluvil s Dodgem a pistolník potom Clintovi oznámil, že se v blízkosti nenacházejí zloději ani hraniční bandité.

Slunce již zapadalo, když před sebou spatřili průsmyk Guadalupe.

Chuca byl daleko před nimi.

Za soumraku dorazil Clint a Dodge k průsmyku.

Před nimi leželo Mexiko.

Někde pod nimi mezi zakřivenými stromy probleskovalo malé světýlko. Byl to oheň.

Dodge vyjel směrem k němu.

Clint ho nedůvěřivě následoval. Mohl to být oheň pohraničních banditů. Dodge se zjevně cítil v bezpečí. Jakmile dorazili k malému ohýnku, spatřil Clint svého hřebce. Chiricahua seděl u ohně a ohříval si ruce. Vzhlédl, teprve až Dodge a Clint dorazili k ohni.

+ + + + +

V Chiricahuových očích se zablesklo, když Clint hřebce poplácal po šíji, a ten nasál nozdrami vzduch. Ale Chuca nic neřekl.

Harrison se zabalil do deky a plochý kalifornský klobouk si položil na obličej.

Clint se vrátil zpět k ohni, který již téměř vyhasínal. Posadil se proti Chucovi a pohlédl mu do očí se slovy: „Ten hřebec je můj.“

Apač nehnul ani brvou. Dlouhé černé vlasy převázané červenou stuhou se mu mastně leskly.

„Nevadí mi, že je tvůj,“ chladně odvětil. „Jezdím na něm, a to mi stačí.“

„Ale mně to nestačí, Chuco.“

„Tak proti tomu něco udělej, Magoffine.“

Clint na něj strnule zíral. Apač mluvil bez jakéhokoliv přízvuku.

Od Abea Sloana se Clint dozvěděl, že Chuca přišel ke Claytonovi jako dvanáctiletý. Ale zůstal Apačem, oblékal se jako jeho bratři a nikdy nespal na ranči.

„Promluvíme si o tom, až se vrátíme zpět na Trojité C,“ odsekl Clint který jen s námahou potlačil zlost.

Nyní se Chiricahua lehce ušklíbl. Vypadal přitom jako ďábel.

Clint se zvedl a šel ke svému místu na spaní.

Apačův pohyb zaregistroval jen koutkem oka. Náhle se ho zmocnil pocit smrtelného nebezpečí.

Clint se instinktivně vrhl stranou a vzápětí se otočil.

Pravačkou sáhl po pažbě revolveru a vytáhl ho zpoza opasku.

Něco mu zasvištělo kolem obličeje.

O zlomek vteřiny později uslyšel, jak se ocel zaryla do kůry stromu.

Chuca po něm hodil nůž!

Clint se přikrčil a vystřelil ještě dříve, než se vrhl na zem. Instinktivně však cítil, že Chucu minul.

Dopadl na zem a převalil se.

Ozval se výkřik a třeskl výstřel.

Clint ucítil žhavou bolest v levém lokti.

Tasil svůj armádní kolt a spatřil Harrisona Dodge, který odhodil stranou přikrývku a prudce vyskočil. V pravačce držel remington, který vzápětí vypálil druhou kulku.

Clint vypálil do záblesku.

Dodgeova kulka mu prosvištěla kolem levého ucha a zavrtala se do stromu.

Pistolník se klátil jak třtina ve větru. Revolver chrlil oheň a olovo, ale kulky jen vířily prach a špínu před jeho holínkami.

Pak se Dodge svalil na zem.

Clint ihned namířil kolt směrem k Chucovi. Ale ten již zmizel.

Clint vyskočil a přikrčen přiběhl k Dunovi, který nervózně trhal hlavou.

Clint sáhl po uzdě a ukryl se za svého hřebce, který mu teď tvořil ochranný štít.

Zatajil dech a snažil se pohledem proniknout skrze zář plamenů. Ze žhavého popela vyšlehlo pár modravých plamínků, poté oheň zcela pohasl a všude se rozhostila tma.

Chvíli trvalo než začal rozeznávat obrysy věcí.

Slabá záře vyhasínajícího popela stačila právě na to, aby dokázal ve tmě rozeznat kontury Harrisona Dodge.

Clint si hryzal spodní ret.

Vypadalo to, že Dodge se pohybuje velmi obezřetně, jako by si nebyl ničím jist.

A kde je Apač?

Clint horečně přemýšlel. Přišel snad Chiricahua o rozum? Musel přece pochopit, že by se dostal do značných potíží s Claytonem, pokud by zabil muže, který jediný může Lopeze de Sala přimět k tomu, aby Claytonovi prodal pozemek San Luis.

A Dodge? Byla snad pistolníkova nenávist tak velká, že nepomyslel na následky svého jednání?

Clint sebou trhl.

Za zády zaslechl sotva slyšitelný šramot.

Pomalu klesl na kolena a otočil se. Pustil Dunovu ohlávku a vzápětí pleskl hřebce po zadku.

Kůň divoce zaržál a vyrazil.

Clint se vrhl stranou.

Blízký strom osvětlil záblesk výstřelu. Nad hlavou Clintovi zasvištěla kulka.

Nevystřelil. Připlazil se až k okraji mýtiny a tam se postavil.

Opět uslyšel hluk.

Zvedl kolt a namířil do tmy.

Spatřil blížící se stíny, chtěl střílet, ale tu ho zasáhl prudký úder do ramene.

Nedokázal udržet revolver a pustil ho.

Ozval hrdelní výkřik.

Chuca!

Clint se rozmáchl pěstí a zasadil Chiricahuovi tvrdý úder.

Ozvalo se zasvištění a vzápětí se Apačův tomahavk zasekl do nedalekého stromu.

Třísky zasáhly Clinta do tváře.

Ozářil ho plamen výstřelu.

Třesk Chiricahuova revolveru bylo ohlušující, ale Apač netrefil.

Sotva se Clint dotkl země, vymrštil se a vrhl se na Apače.

Ten ho strhl k zemi.

Clint uhodil naslepo. Trefil se.

Pekelně ho bolely klouby, ale to nevnímal. Prsty levé ruky se chytil Apačovy plátěné košile. Chuca právě zvedal ruku s revolverem.

Clint uchopil Chucovo zápěstí a snažil se odtlačit ruku s revolverem na opačnou stranu.

Chuca zmáčkl spoušť. Vyšla rána a kulka se zaryla do země.

Clint se vrhl proti němu a srazil ho k zemi.

Apač však byl mrštný jako kočka. Prudce se otočil a vytrhl se z Clintova sevření.

Clint náhle třímal v ruce pouze cár plátěné košile.

Chiricahua se bleskově postavil.

Teď mě odstřelí! pomyslel si Clint.

V zoufalství se převalil na stranu, a tu pod pravým ramenem ucítil něco tvrdého. Bleskurychle to uchopil. Byl to tomahavk.

Chiricahua zuřivě vykřikl.

Clint nad sebou spatřil jeho obrysy.

Chuca sklonil ruku s revolverem s pevným odhodláním konečně ho zastřelit.

Clint soustředil všechnu svou energii do jediného bleskového pohybu.

Prudce mávl rukou a vzduchem zasvištěl tomahavk.

Jeho ostří se zarylo Apačovi do hrudi.

Chucova ruka i s revolverem klesla a kulka minula cíl.

Clint měl nekonečné zásoby energie.

Opět se prudce vymrštil na nohy a pravou holínkou vykopl Chucovi revolver z ruky.

Pak se podíval na rukojeť tomahavku, jehož čepel se hluboce zaryla do indiánovy hrudi.

Chiricahua se nehýbal. Žádný člověk nemohl takové zranění přežít.

Clint pár minut počkal. Teprve pak si byl jist, že Chuca už pro něj nepředstavuje žádné nebezpečí.

Sklonil se a vzal mu revolver. Chvějícími prsty mu vyzkoušel tep. Necítil nic. Chuca byl mrtev.

Zakašlal. Hledal na zemi, až konečně našel svůj kolt.

Pak šel k Dodgeovi.

Pistolník stále ležel na břiše, ale ještě dýchal.

Clint se opět vrátil k ohništi, klackem prohrabal žhnoucí popel a znovu rozdmýchal oheň. Plameny ozářily okolí.

Dun stál vedle druhého koně a díval se na něj.

Clint přistoupil k Harrisonu Dodgeovi a klekl si vedle něj.

Opatrně ho převrátil na záda.

Ztěžka polkl, když mu spatřil na vestě velkou vlhkou skvrnu. Kulka ho musela zasáhnout přímo do srdce.

Smrtelně raněnému se třásla víčka. Pak otevřel oči. Zorničky se vlhce leskly. Již v nich nebyla žádná nenávist, jen vědomí, že jeho čas se naplnil.

Clint viděl, že se mu chvějí rty. „Proč, Dodgi?“ zeptal se. „Clayton by tě kvůli tomu zabil.“

Harrison se zasmál a zakašlal. Z koutku úst se mu vyřinul proud krve.

Clint ho chytil kolem ramenou a podepřel ho.

„On proti tomu nic nenamítal,“ zasípal Dodge.

„Chuca chtěl toho hřebce - a já jsem toužil po pomstě. Clayton řekl, že bych mohl po tobě převzít ranč, kdybych tě zabil…“ Clint na Harrisona Dodge nevěřícně zíral.

„Lžeš, Dodgi!“ vykřikl.

„Ty jsi snílek, Magoffine! Clayton se tě bojí. Nedovolí, abys v jeho stínu získal moc. A - ví, že Arlene Russelová by tě za něho ráda vyměnila…“

Pistolníkův hlas neustále slábl.

Náhle mu ochabla hlava a v očích se mu usadila smrt.

Clint mu zatlačil oči a nechal ho klesnout na zem.

Hučelo mu v hlavě. Pistolníkova slova na něj měla účinek úderu kladivem.

Jestli Harrison mluvil pravdu, pak se Caleb C. Clayton bude neustále pokoušet odstranit ho z cesty, Ale možná to byla jen poslední pistolníkova pomsta…

+ + + + +

Hacienda Lopeze de Sala se nacházela asi míli od Fronteras, kde Clint přenocoval.

Vyznal se tu, protože dva roky pro Enrique Lopeze de Sala pracoval.

V malém penzionu si ošetřil rány, vykoupal se a najedl. Spal velmi špatně - tak jako dvě předešlé noci, které strávil pod širým nebem.

Stále se v myšlenkách vracel k souboji a k pistolníkovým posledním slovům.

Nebyl si jist, zda by nebylo lepší se z Fronteras vypařit s deseti tisíci dolary v kapse, anebo zda se má vrátit ke Claytonovi.

Neměl chuť skončit na Claytonově stromě oběšenců. Na druhé straně mu hrdost bránila jen tak se sebrat, vzdát to a prásknout do bot.

Harrisona Dodge a Chiricahuu pohřbil poblíž ohniště.

Pistolníkova vraníka a quarterhorse ponechal v malém údolí, jehož ústí zatarasil. Bylo tam dost vody i potravy, která bohatě stačila pro obě zvířata. Clint je mínil zase vzít na zpáteční cestě.

Projel vstupní branou haciendy a zastavil se u domu, jehož stěny pokrývaly popínavé rostliny.

Z dlouhého cihlového domu vyšli tři chlapi. V rukách drželi pušky a mířili přímo na něho.

A tu ho jeden z těch tří muž poznal.

Ten vaquero se mu vydal naproti přes dvůr. Jeho sluncem osmahlá tvář celá zářila, když zvolal: „He, gringo Clint! Myslel jsem, že tě Clayton už dávno zlikvidoval.“

Clint zastavil koně a počkal, až ten chlapík přijde až k němu. Poté odvětil: „O to se ten starý ďábel už pokoušel, ale nepovedlo se mu to, Ortego.“

„To nemá nic proti tomu, že ses usadil na hranicích jeho pozemku?“

Zdálo se, že Ortega tomu nechce věřit.

„Měli jsme takový malý spor a on zjistil, že lepší pro něj bude, když budu na ranči Black Point já a ne banditi.“

Ortega naklonil hlavu.

„A proč ses teda vrátil?“

„Chtěl bych mluvit s patronem.“

„O vodě?“

Clint sebou trhl. Cítil, jak se mu zrychlil tep.

„Ano,“ řekl chraplavým hlasem. „Viděl jsem tam napajedlo, do kterého odněkud musí přitékat voda. Takže na ranči Black Point někde musí být pramen.“

Ortega pokrčil rameny a pokynul hlavou směrem k verandě. „To se musíš zeptat patrona, příteli.“

Clint zaslechl kroky a otočil se v sedle. Pod střechou verandy se vynořil stín. K zábradlí přistoupil jeden muž. V jasu ranního slunce se zatřpytily stříbrné knoflíky a vyšívání.

Clint pohlédl do vrásčité tváře pána haciendy.

Zdálo se, že Enrique Lopez de Sala v posledních týdnech značně zestárnul. V jeho černých zorničkách se objevil zvláštní třpyt, jako by nepočítal s tím, že ještě uvidí Clinta naživu.

„Buenos dias, done Enrique,“ pozdravil.

Starý muž přikývl.

„Vítej, Magoffine,“ promluvil hlasem bez jakékoliv známky pohnutí. „Co tě přivádí zpět?“

„Potřebuji si s tebou promluvit, patrone.“

„Dobrá, sesedni a pojď dovnitř.“ Otočil se a zmizel v tmavých dveřích haciendy. Clint sklouzl ze sedla. Ortega přistoupil k němu a vzal uzdu jeho hřebce.

Clint na něj vděčně kývl.

Vyšel na verandu a následoval Lopeze do stinného domu. Uvnitř byla tma, protože všechny okna byly zavřená, aby tam neproniklo sálající horko.

Enrique Lopez de Sala stál u širokých létacích dveří, které vedly do chodby. Zatleskal. Clint přistoupil k němu a posadil se do nedalekého proutěného křesla, na které Lopez ukázal.

Objevila se mladá Mexičanka. Haciendero jí poručil přinést něco k pití. Pak se také posadil. V jeho očích Clint viděl otázku. Mlčel však. Chtěl, aby jako první promluvil Lopez.

Dívka se vrátila s karafou a dvěma sklenicemi.

Don Enrique si nalil víno, Clint pomerančovou šťávu.

„Takže ty žiješ, Magoffine,“ začal Lopez. „Nevěřil jsem tomu, že se s Calebem vypořádáš, ale jsem tomu rád. Prohlédl sis už ranč Black Point?“

Clint přikývl a usrkl si ze své sklenice. „Kladl jsem si otázku, jak mohl někdo založit ranč v údolí, ve kterém není žádná voda,“ poznamenal. „Pak jsem objevil malou kaluž vody a v kůlně jsem našel zrezivělé části zařízení, které se používá na pumpování vody z velké hloubky.“

Na rtech starého Mexičana se objevil úsměv.

„Máš pravdu, Magoffine. Na Black Pointu je voda,“ řekl. „Ale předtím, než si o tom promluvíme, bych chtěl vědět, jak ses vyrovnal s Calebem Claytonem.“

Clint vypil sklenici a potom začal klidným hlasem vyprávět. Při tom nespouštěl Enriquea Lopeze de Sala z očí, ale ten na sobě nedal znát, co se v něm odehrávalo.

Na konci Clint řekl: „Neměl jsem jinou volbu než Claytonovu nabídku přijmout. Věděl jsem, že vaše nenávist ke Claytonovi se už vyhasla, done Enrique.“

Stařec chvíli mlčel, potom potřásl hlavou.

„Má nenávist nevyhasla, Magoffine. Ale já už nemám sílu dál s Claytonem bojovat. Prodám mu pastviny San Luis, protože jsem si už dávno předsevzal zbavit se pozemků na severní hranici. Přeji ti, abys v Claytonově stínu přežil. Ne - budu k tobě upřímný: Jsem si jistý, že mezi vámi dvěma příměří nevydrží dlouho. Jsi neústupný chlap, Magoffine. Tak neústupný a tvrdý jako Clayton. Jednoho dne zjistíte, že je tu místo jen pro jednoho z vás. Potom budeš muset bojovat o život a já si přeji, abych se dožil chvíle, kdy Claytona porazíš a zničíš.“

Starého Mexičana ta slova rozrušila.

Clint se ho chtěl zeptat na pramen, ale Lopez de Sala pokračoval dál: „Když jsme se ranče Black Point vzdali kvůli Claytonovi, zakryli jsme studnu a navršili na ni hlínu. Pramen je hluboko pod zemí a je nevyčerpatelný. Dnes už existují čerpadla a pumpy, které vodu z té hloubky mohou získat. Mohl bys z Black Pointu udělat kvetoucí pastviny, které uživí dvacet tisíc kusů dobytka. Ale jen pokud Claytona porazíš. Protože on nikdy nepřipustí, abys ho předstihl. Pokud se o prameni dozví, pokusí se tě odstranit z cesty.“

+ + + + +

Když Clint projížděl vstupní branou ranče Trojité C, zmocnil se ho velmi zvláštní pocit.

Vedl za sebou Dodgeova a Chiricahuova koně a každý z kovbojů, který si to všiml, pochopil, co to znamená.

Zdálo se, jako by život na ranči s Clintovým příjezdem na chvíli strnul.

Hluk v kovárně utichl. Muži tam zůstali stát a jen na něj mlčky zírali.

Clint dojel k rančerově domu.

Ticho prolomil dusot kroků.

Ozývaly se z verandy.

Pak Clint mezi dvěma sloupy spatřil starého Abea Sloana, kterému se rozšířily oči, jakmile postřehl oba uvázané koně. Clint zastavil koně tři kroky před verandou. Abe Sloan se chytil zábradlí, krátce se ohlédl ke vchodovým dveřím a zasyčel: „Zbláznil ses, Magoffine? Proč jsi nezůstal v Mexiku?“

Dříve než Clint stihl odpovědět, zahřměl z domu Claytonův hlas: „Kdo je to, Abe?“

Stařec rezignovaně pokrčil rameny. Vrhl na Clinta soucitný pohled a nahlas zavolal: „Magoffin se vrátil, šéfe!“

O pár vteřin později se zjevila Claytonova mohutná postava.

Rančer odstrčil Abea a chladným pohledem si změřil Clintova koně. Spatřil při tom i další dva koně bez jezdců.

Nehnul ani brvou. Široce se rozkročil a palci se zaklesl do dírek ve vestě z telecí kůže.

Dlouhé vteřiny si navzájem hleděli do očí. Pak se Claytonovy rty roztáhly do širokého úsměvu. Pokývl hlavou.

„Věděl jsem to, Magoffine. Jsi mazaný a drsný lotr. Pojď dovnitř a vyprávěj mi, jak jsi je oba položil na lopatky.“

Otočil se aniž by počkal na Clintovu odpověď.

Clint hleděl za ním. Clayton prakticky potvrdil, že Dodge a Chiricahuu poštval proti němu. Ani se nezeptal se, jestli uspěl u Lopeze de Saly.

Clinta zachvátila zlost, ale potlačil ji.

Caleb Clayton byl zvláštní muž. Byl naprosto nevypočitatelný. Co se odehrávalo v jeho hlavě?

Clint sklouzl ze sedla. Přivázal Dunovu uzdu k zábradlí, uzdy vraníka a quarterhorse odvázal z hrušky sedla a z postroje Duna. Pak je plesknutím po zadku poslal k ještě stále zaraženě zírajícím kovbojům do stáje.

Abe Sloan sešel po schodech

„Já se o Duna postarám,“ zabručel. „Běž za ním, Magoffine. Jsi přesně takový šílenec jako on.“

Clint mlčel. Vyšel na verandu a o pár vteřin později vešel do velké haly s nízkým stropem.

Clayton stál u okna. Aniž by se ohlédl, řekl: „Posaď se, Magoffine.“

Clint si sedl k velkému stolu a vrhl pohled ke schodišti, které vedlo do prvního poschodí.

Když si uvědomil, že si přeje, aby odtud vyšla Arlene Russellová, zhrozil se sám nad sebou.

Znovu se podíval na Claytona, který se právě v tom okamžiku otočil.

Ve tváři měl lehký škleb. Clayton přistoupil pomalu ke stolu, naklonil se a opřel se pěstmi o něj.

„Vidím, žes to dobře zvládl. Tušils to? Že tě Dodge nepřekvapí, mi bylo jasné. Ale jak jsi dokázal zabít Chucu?“

Clint se cítil hluboce uražen Claytonovým chladem.

Smrt obou mužů, kteří pro něho pracovali dlouhé roky, s ním ani nehnula.

„Vy jste je na mne poslal?“ prohodil. „Copak jsme neuzavřeli dohodu?! Kdo vám dal právo se do toho vměšovat a přikázat jim, aby mě zabili?“

Clayton se stále šklebil.

„Kdyby tě zabili, Magoffine, znamenalo by to, že si nezasloužíš ranč Black Point,“ chladně poznamenal. „Potřeboval jsem mít jistotu. Hledal jsem totiž možnost, jak se jich zbavit. Dodge se mě pokoušel vydírat. Žádal tisíc dolarů, před tím než odjel. V opačném případě chtěl jet do Animas a místním novinám prozradit, jak vládnu ve zdejším kraji. Slíbil jsem mu ty peníze, pokud tě zlikviduje.“

„A Chuca?“ ostře zavrčel Clint. „Sloan mi vyprávěl, že ten Apač žil na ranči Trojité C od svých dvanácti let a že pro vás byl jako vlastní syn.“

Clayton pokrčil svými širokými rameny.

„Stal se pro mě v poslední době nebezpečným. Předsevzal jsem si rozšířit svůj ranč na západ až k Peloncillo Mountains. Bohužel tam ještě sídlí jeden apačský kmen, který uzavřel s armádou příměří. Rozhodl jsem se rudochy odtud vyhnat. Chuca by se pokusil mě zabít, aby tomu mohl zabránit.“

Clint jen s největším vypětím potlačil zlost a zhnusení, které se ho po těchto slovech zmocnily. Ucítil chladnou pažbu svého koltu v pravé dlani a dříve, než si stihl uvědomit, co dělá, vytáhl revolver a namířil na Claytonovu hlavu. „Měl bych vás odprásknout jak prašivého psa,“ zasyčel Clint. „Vy nejste člověk! Máte vůbec nějaké city? Jak mohu vědět, že se jednoho dne nepokusíte nechat oddělat i mě?!“

Clayton pohodil hlavou a hrozivě se zasmál.

„Tím si nebudeš jistý nikdy, Magoffine,“ pronesl ocelovým hlasem. „Ale ty jsi opatrný a obezřetný chlap. Kromě toho jsi pro mne velmi užitečný, protože mi držíš od těla ty mexické bastardy, kteří mi kradou dobytek. Nezavdej mi žádný důvod tě zastřelit, pak se můžeš dožít stáří v mém stínu. A nyní mi pověz, jak jsi dopadl u Lopeze de Sala.“

Clayton se choval jako by namířený revolver neviděl. Vzal si židli a posadil se.

Clint sklonil hlaveň revolveru a zastrčil ho za opasek.

Pak sáhl do vnitřní kapsy vesty, vytáhl složený papír a hodil ho Claytonovi na stůl.

Když Clayton pročítal kupní smlouvu na pozemek San Luis, Clint mlčel.

Pak Clayton zvedl hlavu.

„Bylo to poslední půda dona Enriquea na této straně hranice, Claytone,“ řekl Clint. „Určitě by to raději prodal někomu jinému, ale nevyskytli se žádní jiní zájemci.“

„Proč jsi s ním nejednal ty, Magoffine?“ zabručel velkorančer.

„Za méně než deset tisíc dolarů tu půdu nechtěl prodat,“ odvětil Clint. Lhal rančerovi do očí. Jako kupní cenu uvedli do smlouvy deset tisíc dolarů, ale Lopez de Sala ponechal Clintovi dva tisíce dolarů, aby si mohl koupit hloubkové čerpadlo na ranč Black Point.

Clayton odstrčil smlouvu stranou a svýma světlýma a chladnýma očima si Clinta měřil od hlavy k patě.

„Chceš vyrazit na Black Point ještě dnes, Magoffine?“

Clint přikývl. „Najím se a nechám Duna trochu odpočinout. Pak pojedu na ranč.“

„Pošli mi zpět mé muže, Lomax je potřebuje.“

Clint se zvedl.

„O. K., Claytone. Nechte mě na pokoji a budu vám dobrým sousedem.“

Král prérie se opět zašklebil. „Nezapomeň, že mi máš být po ruce, jakmile tě budu potřebovat.“

„Pokud to bude v souladu s mým svědomím a dobře mi to zaplatíte, nic proti tomu nenamítám, Claytone.“

Clint se otočil a ráznými kroky vyšel ven.

V zádech cítil despotův pronikavý pohled. Věděl, že to je pohled nepřítele.

Caleb C. Clayton mu nikdy neodpustí, že na něj mířil revolverem.

+ + + + +

Clint se najedl v kuchyni. Společnost mu dělal Abe Sloan.

Sloan mu prozradil, že bandité se už na Black Point znovu neobjevili.

Jeden ze tří honáků, které Lomax vyslal na ranč, se na chvíli zastavil na Trojitém C pro lasa. Právě od něho získal Abe tyto informace.

Ani na pastvinách se bandité neukázali.

Gibson, Murray a Howard zavedli stádo k napajedlu v Dust Valley. Přes noc je drželi v lasové ohradě - k tomu potřebovali ta lasa. Z toho důvodu Clint nespěchal, protože k napajedlu to trvalo jen tři hodiny jízdy.

Sloan se neptal, o čem s Claytonem hovořili, a Clint o tom sám nezačal. Ale ve starcově pohledu bylo vidět, že si mnohé domyslel.

Když Clint vstal od stolu, řekl Sloan: „Tvůj Dun stojí v ohradě u stáje. Sedlo jsem položil přes tyč. Přeji ti hodně štěstí.“

„Děkuji, Abe,“ poděkoval Clint a potřesením pravice se s ním rozloučil.

Již se stmívalo. Za okny domků se rozsvítila světla.

Clint vrhl pohled na verandu.

Pak potřásl hlavou.

Musí na Arlene Russellovou zapomenout.

Jak si vlastně mohl myslet, že k němu něco cítí? Očividně pro ni bylo bohatství přednější než láska.

Kráčel k ohradě. Dun ihned vyšel ze stínu a tiše zafuněl.

Clint spatřil obrysy sedla, sňal ho ze zábradlí a chystal se je položit Dunovi na hřbet.

V tom okamžiku vycítil, že ho někdo pozoruje ze tmy.

Bleskově přistoupil k Dunovi, přehodil sedlo přes hřbet a sáhl po koltu.

Za zády koně spatřil těsně u stěny stáje mlhavý obrys postavy.

Tichý, měkký hlas vyslovil jeho jméno. Stáhlo se mu hrdlo. Rozhlížel se kolem, ale nikoho neviděl.

Obešel Duna a po pár krocích se ocitl u stěny stáje.

Teprve nyní se ze stínu vynořila Arlene Russellová. Clint ucítil její ruku na svém rameni a polilo ho horko.

„Clinte,“ šeptala, „musím s vámi mluvit, dřív než odjedete!“

Zrychlil se mu tep. Byl vděčný tmě okolo, protože cítil do hlavy stoupající krev. Určitě mu zrudly tváře i krk.

„Clayton by určitě neviděl rád, že se se mnou setkáváte ve tmě,“ chladně odvětil.

„Kdyby to zjistil, zabil by vás,“ vystrašeně poznamenala.

„Proč jste mě chtěla vidět?“

„Chtěla jsem vás varovat, Clinte! Zapomeňte na ranč Black Point. Sedněte na koně a jeďte pryč. Tak daleko, až si budete jist, že už na vás Clayton nemůže.“

„Proč bych to měl udělat, Arlene?“

„Protože Caleb vás jinak dá zabít. Tak jako tak. Možná ne dnes nebo příští měsíc, ale nevíte dne ani hodiny Já ho znám. Už se rozhodl odstranit vás z cesty. Má z vás strach. A cítí, že byste mu mohl všechno vzít - včetně mě.“

Slyšel její zrychlený dech. V uších mu hučelo. Chtěl něco říct, ale měl tak sucho v krku, že nevydal ani hlásku.

Najednou se její obličej ocitl těsně vedle něj. Nejdřív ucítil na tváři její teplý dech, potom ho políbila na rty. Clint byl jako ochromený. Když chtěl po ní sáhnout a přitisknout ji k sobě, odtáhla se.

„Poslechněte mou radu, Clinte,“ zašeptala. „Nesnesla bych, kdyby mi vás Clayton položil mrtvého k nohám…“

Pak zmizela.

Clint ještě několik sekund strnule stál. Její polibek ho na rtech pálil jako oheň. Až Dunovo zafunění ho vytrhlo ze strnulosti.

Přistoupil zpět k hřebci a pořádně mu upevnil podbřišník.

Myšlenky mu pádily hlavou jako splašení koně. Všechny jeho pocity a myšlenky se soustředily jen na Arlene. Nebyl na to připraven.

Ještě že mu horkou krev ochlazoval chladný noční vánek. Přemýšlel o jejím varování.

Copak nevěděla, že její chování ho pouze utvrdí v odhodlání zůstat na Black Pointu a hlavně blízko ní?

+ + + + +

Parostroj začal chrlit obláčky. Zdálo se, jako by s ním lomcovala nějaká neviditelná síla. Pak se začaly pohybovat ojnice.

Řetěz napojený na velké ozubené kolo se naplno rozjel. Ze studny se v krátkých intervalech za sebou vynořovaly prázdné lžíce. Jakmile se otočily kolem ozubeného kola, opět zmizely dole ve studni.

Pak přišla první plná. Voda se rozpleskla na dřevěné rampě a pak stekla dřevěným korýtkem do velké nádrže, která už z poloviny byla plná.

Clint se díval na rozzářené tváře Reeda Gibsona, Nicka Howarda a Phila Murraye. Gibson ho nadšením objal kolem ramen.

„Propána, podívej se na to, Clinte!“ zvolal. „Ve srovnání s tímto byla naše ruční pumpa jen hračka pro děti!“

Clint přikývl. Bylo vskutku neuvěřitelné, jaké ohromné množství vody tento parostroj vynesl na světlo boží.

Přistoupil k inženýrovi a oběma montérům, kteří pumpu a parostroj přivezli z Lordsburgu a kteří ho také zabudovali do země.

Vděčně inženýrovi potřásl pravicí.

Do rachotu stroje inženýr zvolal: „Zdá se, že ten pramen je skutečně nevyčerpatelný. S takovým množstvím vody můžete změnit váš pozemek na kvetoucí zahradu.“

Clint přisvědčil a pohlédl na nádrž, která už skoro přetékala.

Nick Howard a Phil Murray odklonili pohyblivou rampu ke druhému korytu, kam následně začala přitékat voda. Tento žlab vedl do údolí, téměř jednu míli daleko, do míst, kde Clint před asi třemi týdny objevil stopy někdejšího jezera.

„Vyrazíme odtud ještě dnes,“ řekl inženýr. „Myslím, že pokud budete dodržovat mé rady, nenastanou s pumpou žádné problémy.“

Clint s ním vešel do domu, který se časem stal celkem obyvatelným.

Potvrdil transport i namontování parostroje a zaplatil druhou polovinu jeho ceny - osmnáct set dolarů.

O hodinu později odjel inženýr i oba montéři s vozem na sever.

Clint stál přede dveřmi domu a díval se za nimi, až zmizeli za hřebenem.

Gibson a Murray zajeli ke zvířatům, aby je přihnali k vodě.

Možná to už brzy nebude nutné.

Clint doufal, že se v údolní proláklině postupem času vytvoří jezero, které zúrodní okolní krajinu.

Šel ke stáji a osedlal koně.

Nyní ho už na ranči nic neudrželo. Chtěl vědět, jestli jeho vypočet vyšel.

Když vyjížděl ze dvora, viděl, jak Nick přikládá dřevo do ohniště parního stroje. Voda tekla nepřerušovaným proudem do dřevěného koryta a pak stékala dál do údolí.

Howard mu pokynul hlavou na rozloučenou.

Clint mu odpověděl na pozdrav a namířil si to do údolí.

Všiml si, že Gibson a Murray právě sháněli stádo. Už nepotřebovali vynakládat takovou námahu, protože dobytčata znala cestu k vodě.

Clint jel podél dřevěného koryta. Voda proudila značnou rychlostí, takže cítil chladný závan vzduchu, který z ní vycházel.

Na mnoha místech kapala voda, protože okapy zhotovovali velmi narychlo. Avšak to nehrálo žádnou roli. Na konec koryta doteklo vody dost a dost.

Clint si zahvízdl překvapením, když spatřil velkou louži vody, která se vytvořila v tak krátké době. Zdálo se, že voda se nevsakuje do hloubky. Zřejmě se po celém údolí rozprostírala pouze tenká vrstva hlíny o síle tří stop, pod kterou se nacházelo nepropustné skalní podloží.

Clint sklouzl ze sedla a dřepl si na okraj vodní tůně. Již po pár minutách dosahovala voda k jeho holínkám a on musel ustoupit.

Šplouchání znělo jeho uším jako rajská hudba.

Dokázal to. Voda znamenala bohatství. Již brzy bude moci zvětšit svoje stádo, a v příštím roce by možná už mohl prodat první kusy dobytka.

Najednou před sebou spatřil modrošedé oči Arlene Russellové.

V posledních třech týdnech se snažil s velkým úsilím zapomenout na její polibek, ale nepovedlo se mu to.

Po nocích snil o tom, že ji drží v náručí a přes den ho občas polilo horko. Pak měl vždycky pocit, jako by i ona na něj právě myslela.

Předešlé týdny byly vyplněny tvrdou prací.

Po tom, co konečně objevili a vyhrabali studnu, pokoušeli se dát dohromady kusy starého čerpadla. Se značným úsilím se jim to podařilo a mohli jím ze studny získat dostatečné množství vody, které stačilo na každodenní napájení dobytka.

Potom Gibson, Howard a Murray vybudovali dlouhý dřevěný žlab, vedoucí až do údolí. Clint se mezitím připravil na cestu do Lordsburgu, kde zakoupil parostroj a moderní pumpu.

Obchodník v Lordsburgu měl dobré kontakty s jedním mužem

v El Pasu. Clint čekal v Lordsburgu pouze dva dny, potom mu Jihopacifická železniční společnost dopravila pumpu i parostroj. Ještě ten stejný den vyrazil Clint s inženýrem i se dvěma montéry na cestu.

Clintovi spadl kámen ze srdce, když našel své tři společníky živé a těšící se dobrému zdraví.

Na Black Pointu se neobjevili bandité ani nikdo z Trojitého C. Zatím se nikdo nedozvěděl, jaký poklad objevil Clint v této vyprahlé půdě.

Clint se zvedl a šel k Dunovi.

V tom strnul a pohlédl na hřeben kopce, přes který kdysi poprvé přijel do tohoto údolí.

Spatřil tam zvířené mračno prachu. Zdálo se, že se vznáší přímo nad hřebenem.

Vzápětí rozeznal černé tečky.

Jezdci!

Ihned se vyšvihl do sedla a pobídl koně.

Ani na vteřinu nepomyslel na to, že by šlo o bandity, ti by přišli z opačného směru.

Jednalo se o skupinku nejméně dvanácti jezdců.

Pádili ze svahu prudkým cvalem a zanechávali po sobě jen velká mračna prachu.

V čele jel muž na velkém šedákovi.

Pro Clintovy oči to ještě bylo daleko, ale on si byl jist, že onen muž je Caleb C. Clayton,

Clint pobídl Duna a uháněl k ranči.

Zaklel. Něco mu napovídalo, že Clayton nepřijel na zdvořilostní návštěvu. Přál si, aby to raději byli bandité. Protože v tom případě by aspoň věděl, na čem je a co může očekávat.

+ + + + +

Dostal se ke studni pár minut před kavalkádou jezdců.

Na šklebícím se obličeji Nicka Howarda viděl, že kovboj nečekanou návštěvou také není nijak nadšený.

Reed Gibson a Phil Murray se hnali k nim. Dobytek to už k napajedlu zvládl sám.

Gibson byl úplně rudý. Popojel těsně ke Clintovi a sykl: „To nevěstí nic dobrého, Clinte!“

Clint se krátce podíval na své společníky.

„Buďte ve střehu!“ zvolal hlasitě, aby přehlušil rámus parního stroje.

Přikývli. V její tvářích se zračilo pevné odhodlání.

Clint byl v těchto okamžicích vděčný za to, že stojí po jeho boku. Dali by své životy na misky vah a bojovali by o jejich ranč do posledního dechu, kdyby šlo do tuhého.

„Hó!“ zvolal despota.

Šedák se zapřel předními kopyty do písku a po pár yardech zastavil. Jezdce zahalil hustý závoj prachu, ale Clint většinu z nich poznal.

V prsou ucítil píchnutí. Hned za Claytonem jela Arlene Russellová.

Seděla na krásném pintovi, tvář jí zakrýval plochý černý klobouk.

Byl tu i předák Curd Lomax a ostatní kovbojové - včetně těch, kteří před třemi týdny hlídali Clintovo stádo před bandity.

Prach se rozplynul.

Claytonova tvář poněkud potemněla. V jeho světlých očích se zablesklo. Upřeně hleděl na parní stroj, který neustále poháněl pás s lžícemi.

Beze slova znovu pobídl šedáka a objel studnu i parostroj.

Jeho šedákovi se zjevně nelíbil hluk parního stroje a snažil se vzpínat. Avšak Clayton měl pevnou ruku.

Od studny popojel k napajedlu, kde už začala pít první dobytčata.

Prohlédl si dřevěný žlab stojící na sloupcích, pomalu pokývl a vrátil se zpět ke Clintovi.

Ten ještě stále seděl v sedle Duna.

Párkrát se podíval na Arlene, ale ona se jeho pohledu vždy vyhnula.

Despota se trochu naklonil v sedle, opřel se podpažím o levý roh sedla a pomalu pokýval hlavou.

„Všechna čest, Magoffine,“ řekl. I když nemluvil moc hlasitě, byla jeho slova v rámusu parního stroje dostatečně srozumitelná.

„Odkud jsi věděl, že tu je voda? Prozradil ti to Lopez de Sala?“

Clint kývl hlavou směrem k napajedlu.

„Nikdo nepostaví ranč v oblasti bez vody,“ odvětil. „Když jsem uviděl napajedlo, uvědomil jsem si, že tu musí být studna. Jen jsem potřeboval trochu hledat. Lopez de Sala studnu zakryl a tak zamaskoval, že se dala najít jen při pečlivém hledání.“

Clint viděl v rančerově obličeji, že mu nevěří. Bylo mu to však jedno.

„Čemu vděčím za vaši návštěvu, Claytone?“

„Ten hluk mě ruší,“ zabručel Clayton. „Pojeďme do domu. Dal bych si whisky.“

Otočil šedáka a vyrazil směrem k domu. Clint ho následoval, aniž se staral o ostatní. Gibson, Murray a Howard už dohlédnou, aby Lomax se svými muži neudělali nějakou hloupost.

Na dvoře sesedli.

Clint vešel i s Claytonem do domu. Když se podíval z okna, všiml si, že Arlene i ostatní kovbojové zůstali na koních. Zřejmě se tedy despota nemínil dlouho zdržet.

Clint podal Claytonovi sklenici a nalil do ní whisky.

Ten ji vypil na ex. Postavil ji na stůl a řekl přímo bez obalu: „Potřebuji tvůj revolver. Včera večer ti zatracení banditi znovu udeřili. Odvedli víc než pět set kusů dobytka. Tři kovbojové zahynuli jejich kulkami. Sledovali jsme jejich stopy až do Dust Valley. Jenže oni prohnali stádo kaňonem Sabino a nechali tam půl tuctu ostrostřelců, přes které se nedá dostat. Musí být ještě někde v Guadalupe Mountains. A já se nevrátím na Trojité C, dokud ty bastardy nezničím do posledního muže!“

Clint pomalu přikývl.

„Co z toho pro mě vyplývá?“

„Co požaduješ?“

„Sto krav z ukradeného stáda - pokud je přivedu zpět.“

„Dohodnuto, Magoffine.“

Odpověď přišla tak nečekaně, že na despotu pohlédl s krajní nedůvěrou.

Clayton byl už na cestě ke dveřím, když prohodil přes rameno: „Vezmi si dostatek nábojů, Magoffine. To je všechno, co potřebuješ.“

„A Gibson, Murray a Howard?“ otázal se Clint.

„Ty nepotřebujeme. Nemůžeš nechat ranč bez ochrany. Pospěš si, Magoffine, čekám na tebe.“

Nato zmizel.

Clint za ním několik vteřin strnule hleděl.

V hlavě se mu honily myšlenky.

Stačilo jen umět si spočítat, kolik jsou dvě a dvě, aby prohlédl Claytonovy úmysly.

Clayton se postará o to, aby se z této jízdy nevrátil živý. Pravděpodobně z téhož důvodu vzal s sebou i Arlene. Měla být u toho, až Magoffin zemře.

Clintovi vyschlo v krku. Přistoupil ke skříni a vzal novou Winchestrovku, kterou koupil v Lordsburgu. Když sahal po nábojích, spočinul pohledem na malé dvouhlavňové pistoli značky Derringer, kterou kdysi nosil v náramenním pouzdře, když se pokoušel zbohatnout pokerem.

Po krátkém zaváhání si pod levou paži připevnil pouzdro, nabil pistoli a zastrčil ji do pouzdra.

Pak strčil tři krabičky s náboji do sedlové kapsy, vzal Winchestrovku a opustil dům.

+ + + + +

Úzkým kaňonem zněla ozvěna výstřelů.

Clint se krčil za skalním výstupkem a čekal, až Claytonovi kovboji ustanou na pár vteřin ve střelbě a dají mu příležitost připlížit se k úkrytu posledních banditů.

Se sevřenými rty hleděl na mrtvoly ležící v písku kaňonu. Bandité očividně nepočítali s tím, že je bude despota pronásledovat až k mexické hranici poté, co jim za průsmykem Guadalupe ukořistil stádo.

Ale tentokrát s nimi Clayton chtěl učinit krátký proces. Banditům mělo být jednou provždy jasné, co je čeká, pokud budou krást dobytek z Trojitého C. Clint neměl s bandity žádný soucit. Hnusili se mu zloději, kteří žili na úkor druhých. Podle velkých klobouků, které ležely vedle zlodějů viděl, že většinou se jedná o Mexičany. Náhle střelba ustala.

Clint bleskově vyskočil a kličkuje běžel ke skalní bariéře, za kterou našli úkryt poslední z banditů. V tom okamžiku Clinta napadlo, že Clayton má jedinečnou příležitost vpálit mu kulku do zad.

Nad skalami se objevil stín.

Clint ihned vystřelil. Viděl, že stín opět zmizel.

Ozval se výkřik ve španělštině.

O pár vteřin později se nad skalní bariérou zablesklo.

Clintovi nad hlavou přeletěly kulky. Vrhl se stranou a přitiskl se k zemi.

Právě včas.

Za ním se promluvil tucet pušek. Olověné kulky se tříštily o skalní bariéru a hvízdaly temnou nocí. Jedna zbloudilá kulka Clinta jen těsně minula.

Plazil se v písku až ke skalnímu žlabu, do kterého se pak převalil. Tu zjistil, že to koryto vede v ostrém úhlu ke skalní bariéře. Opatrně se plazil dál.

Nocí se rozlehl Claytonův bručivý hlas.

Střelba ustala.

V úzkém kaňonu chvíli trvalo, než ztichla ozvěna.

„Odhoďte zbraně a vyjděte ven!“ vykřikl rančer.

Nějakou dobu bylo ticho. Pak se ozval hlas s výrazným španělským přízvukem: „Zabiješ nás tak jako tak. Budeme se bít do posledního dechu!“

Clintovi se zdálo, jako by ten hlas už někdy slyšel, ale dále nad tím nepřemýšlel.

Přiblížil se na vzdálenost asi deseti yardů ke skalní bariéře. Kdyby se Mexičan jen kousek nadzvedl ze svého úkrytu, musel ho zpozorovat.

Clint se potichu plazil dál. V tom samém zlomku vteřiny, kdy před sebou zaslechl lehký šramot, se ve žlabu před ním vynořila postava.

Bleskově zareagoval a vystřelil. Záblesk výstřelu se zkřížil s výšlehem z protivníkovi hlavně. Clint ucítil prudký závan kolem spánku.

Vystřelil podruhé.

Postava před ním se zhroutila a revolver spadl do kamení.

Nad Clintem se strhl povyk. Vrhl se stranou a převalil se.

Claytonovi muži vystřelili.

Nikdo z banditů se neodvážil vystrčit hlavu nad skalní bariéru. Clint se znovu otočil a doplazil se až ke konci žlabu. Minul při tom několik mrtvých banditů.

S překvapením si ve skále všiml skalního okna velikosti dospělého muže. Pomalu se vytáhl do něj a prolezl jím.

Tak spatřil bandity. Krčili se za skalní bariérou. Tři nehybné postavy ležely v prachu, čtyři byli ještě naživu.

Něco si mezi sebou šeptali, ale Clint v třesku výstřelů nerozuměl ani slovo.

Neváhal už ani vteřinu. Tiše nabil revolver, přikrčil se a vyskočil z okna třímaje v pravačce revolver.

„Ani hnout, jinak střílím!“ vykřikl španělsky. „Odhoďte zbraně!“

Jeden z banditů si myslel, že má šanci a zvedl zbraň.

Kulka Clintova koltu ho zasáhla přímo do prsou a odhodila ho na skálu.

Clint vypálil ještě jednou.

Olovo se rozplesklo těsně vedle hlavy druhého muže.

„Odhoďte ty zbraně!“ opakoval svou výzvu.

Dvě pušky a revolver spadly na zem.

„Otočte se!“ poručil jim Clint.

Zlomil jejich odpor a oni ho poslouchali. Clint k nim opatrně přistoupil a prohledal je. Jednomu z nich vytáhl z opasku revolver, dalšímu vzal nůž s tenkou čepelí, který měl v pochvě za krkem.

„Dostal jsem je, Claytone,“ zakřičel Clint v nočním tichu.

Ozvěna jeho hlasu se šířila ztichlým kaňonem.

Jeden z Mexičanů se otočil.

Clint na něj ihned zamířil revolverem. V tmavé tváři Mexičana zasvítilo bělmo jeho očí.

Clint zadržel dech.

Nechtěl tomu věřit.

Přistoupil k Mexičanovi a poznal v něm Ortegu, se kterým jezdil dva roky ve službách Enriquea Lopeze de Sala.

+ + + + +

V záři plápolajícího ohně se zpocené tváře Mexičanů divoce leskly. Ortegovy oči byly bezvýrazné, už se rozloučil se životem.Z hrdla se mu vydral dutý zvuk, když mu Clayton vrazil rukojetí biče do žeber.

„Chci vědět, jestli jsi kradl můj dobytek na příkaz Lopeze de Saly!“ zařval despota.

Ortega mu plivl do tváře.

Clayton ucukl. Jeho široký obličej planul hněvem. Levačkou si setřel Ortegův plivanec a rozmotal bič.

Clint byl v mžiku u něj a položil mu ruku na rameno.

„Klidně si ho oběste, nebo zastřelte,“ chladně řekl Clint, „ale bičovat ho nebudete!“

Despota se prudce vytrhl z Clintova sevření, a než Clint stačil zareagovat, ozvalo se zasvištění biče.

Prásk!

Clintova košile se roztrhla, kůži měl v jednom ohni. Zapotácel se. Viděl, jak se rančer chystá ke druhému úderu, a bleskurychle tasil kolt.

Claytonův výkřik se slil s výstřelem. Clayton zíral na svou pravačku. Na bříšku palce se mu táhl krvavý šrám. Bič mu spadl do písku.

Clint příliš pozdě zpozoroval stín, který se vynořil vedle něj. Chtěl se otočit, ale to už ho zasáhla do ramene pažba pušky.

Bolest se ohlásila s takovou prudkostí, že už nedokázal udržet kolt.

Druhý úder ho zasáhl do prsou. Zapotácel se zpět a pohlédl na plavovlasého Claytonova předáka Curda Lomaxe.

„Oddělej ho , Curde! To je už podruhé, co na mě ten bastard namířil zbraň!“ zavrčel despota.

Lomax sevřel rty. Pomalu zvedl hlaveň pušky.

Clint se na něj už chtěl vrhnout, ale tu spatřil, že předák najednou ztuhl.

Za Lomaxem se objevila drobná postava Arlene Russellové.

„Odhoďte zbraň, Lomaxi,“ zvolala chvějícím se hlasem. „Raději vás zabiju, než abych dopustila, abyste zastřelil Magoffina!“

„Zbláznila ses, Arlene?“ zařval Clayton. „Oddělej ho , Curde! Ona se neodváží na tebe vystřelit!“

Lomax chvíli váhal, pak odhodil pušku na zem.

„Zatraceně, Arlene!“ zaklel despota. „Pročs to udělala?“

„Bojuj aspoň jednou v životě čestně, Calebe Claytone,“ opáčila. „Dej svému protivníkovi aspoň jednou v životě férovou šanci, pokud chceš, abych si tě dál vážila.“

Všimla si, že se k ní Clayton rozběhl, a tak na něj namířila.

Ale rančer byl rychlejší.

Zasadil jí tvrdou ránu.

Zapotácela se a vzápětí jí sebral revolver.

Zvedl levou ruku, aby ji znovu praštil.

„Zadrž, Claytone!“ ozval se Clintův příkrý hlas.

V rančerově tváři se objevil škleb. Zvedl pravačku a namířil Clintovi revolver na hruď.

„Měl jsem tě tehdy nechat oběsit, Magoffine,“ chladně řekl. „To jsem pochopil už včera, když jsem viděl tu studnu na Black Pointu. Ty jsi nejen tvrdý, ale navíc jsi i dítě štěstěny - a to tě činí velmi nebezpečným. Víš tak dobře jako já, že jednoho dne bychom se museli tak jako tak utkat. Nebudeš spokojený s tím, co máš, a pokud chceš být mocnější, musíš mi něco vzít. Nepromarním druhou šanci zlikvidovat tě, Magoffine.“

„Pokud ho zabiješ, opustím tě, Calebe,“ odhodlaně řekla Arlene.

Rančer se na ni vrhl mrazivý pohled.

„To, co říkáš, je další pádný důvod pro to, abych ho zastřelil,“ odsekl Clayton.

Clint mávl levou paží.

Claytonovi muži stáli okolo jako solné sloupy.

Ve tvářích měli strnulý výraz. Většině se nelíbilo, co se zde odehrávalo, ale nikdo se neodvážil vyjádřit nesouhlas.

Arlene se celá chvěla.

Clintovi se úzkostí sevřelo hrdlo. Přesto se Claytonovi upřeně zadíval do očí.

Despota rukou s koltem nepohnul.

V jeho zorničkách však planul zlověstný ledový plamének.

Tu Clint spatřil záblesk v jeho chladných očích.

V tom samém okamžiku prudce škubl ramenem.

Jakoby sama od sebe mu vklouzl do ruky derringer. Z horní hlavně vyšlehl plamen. Zatímco se Clint vrhl stranou, viděl, jak se Clayton po výstřelu zapotácel.

Kulka z rančerova revolveru Clinta škrábla na pravém boku. Převalil se a bleskově vyskočil opět na nohy.

Opět namířil na Claytona, ale podruhé už vystřelit nemusel. Caleb Clayton se zapotácel. Na nohou ho držela pouze jeho nezlomná vůle.

Rozšířenýma očima zíral na Clinta.

Pak mu z ruky vypadl revolver a sám se skácel k zemi jako podťatý strom.

Rozhostilo se ticho.

Nikdo z jeho mužů nesáhl po zbrani. Všichni hleděli na svého pána, který se s ohromným vypětím snažil zvednout. Marně.

„Magoffine,“ zavrčel Clayton.

Clint přistoupil k němu a klekl si.

Levou paží ho objal kolem ramen a nadzvedl jej. V kožené vestě mu zela hluboká díra, z níž tekla krev.

„Měl jsem to vědět, Magoffine,“ přerývaně šeptal Clayton. „Tys to tušil, už když jsme odjížděli z tvého ranče, že?“

Clint přikývl. Cítil, jak se mu rančer prsty zarývá do ramene.

„Curde!“ zachrčel Clayton.

Předák přistoupil k němu.

„Curde! Magoffin bude vést Trojité C po mé smrti. Je jediný, kdo má dostatečnou tvrdost a odhodlání uchránit mé bohatství. Slyšel jsi, Curde?“

Předák přisvědčil. „ Slyšel jsem to, pane Claytone.“

„Ty - ty…“ Rančerovi selhal hlas. Těžká hlava mu klesla k zemi a vládce kraje Caleb C. Clayton vypustil duši.

Clint ho opatrně položil na zem.

Curd Lomax vstal spolu s Clintem.

Pohlédli si do očí. „Slyšel jste, co řekl šéf,“ zabručel Lomax.

Clint přikývl.

„Já nevím, Lomaxi, jestli je to správné,“ řekl.

„On to tak chtěl,“ odvětil Curd.

„Zůstanete, Lomaxi?“

„Pokud mě chcete dál zaměstnávat…“

„Určitě, Lomaxi.“

Najednou se těsně vedle něj ocitla Arlene. Mlčela, ale v jejích modrošedých očích se zračil zvláštní jas.

Clint se pomalu vzpamatoval. Pohlédl na tři zloděje dobytka a přišel k nim.

„Už se se svými muži nikdy neobjevíš na této straně hranice, Ortego,“ přísně řekl.

Ortega udiveně přikývl. Patrně nečekal tak mírný trest.

Clint pokynul jednomu z kovbojů: „Rozvaž jim pouta a dej jim koně.“

„O. K, šéfe,“ odvětil kovboj.

To druhé slovo mu znělo jako rajská hudba.

Otočil se a pohlédl na ostatní kovboje.

„Naložte Claytona na koně. Pojedeme domů.“

Jeden z kovbojů mu přivedl jeho Duna.

Arlene se vyhoupla do sedla svého pinta a přijela k němu.

„Pojedeme se slečnou Russellovou napřed, Curde,“ oznámil předákovi. Oba otočili koně a vyrazili do tmy. Za zády jim planul oheň. Více než míli jeli mlčky. Pak Clint zastavil. V sedle se naklonil k Arlene a v jejích očích spatřil zvláštní třpyt. Když ji Clint políbil, slastně zavřela oči.