John Kirby

Colorado western 155. Smrt za smrt

Ta zpráva Lou Parrishe zasáhla jako úder kladivem: Jeho nejlepší přítel byl zavražděn zákeřnými zabijáky. Když se to dozvěděl, musel jednat. Vyjel a nechal za sebou všechno, co mu mohlo přinést šťastný život. Teď měl jediný cíl, zlaté peklo Colorada. Věděl, že jeho život visí na vlásku. Bylo mu jasné i to, že svému zavražděnému příteli život nevrátí. Přesto se vrhl do barbarského boje s nelítostnou smečkou dravců…

Nízko stojící slunce zalilo krajinu rudým svitem. Voda White Fish Creeku se třpytila, jako by na její hladině plaval zlatý prach. Lou Parrish poklepal zaprášeného calica po krku a řekl: „Máme to za sebou, starouši.“

Hřebec se s frkáním pohnul. Zrychlil sám od sebe a po několika yardech přešel do lehkého cvalu.

Mezi topoly na břehu White Fish Creeku svítily bílé budovy McCluneyho ranče. Ve vzduchu se vznášel prach. Vítr z Llana přinesl k Louovým uším cinkot kladiva.

Usmál se. Pocit, že se vrací domů, ho naplnil spokojeností. Celý život toužil po tomto pocitu, ale nikdy jej nezažil. Teď ano.

Už tři roky pracoval na ranči Logana McCluneyho. Rančer mu důvěřoval. Už po čtvrt roce nabídl Parrishovi džob předáka a Lou jeho důvěru nikdy nezklamal.

Věděl, že Logan McCluney očekává hodně. Možná až příliš.

Logan McCluney neměl žádného dědice. Každopádně ne syna. Více než jednou Lou Parrishovi naznačil, že by byl rád, kdyby do toho konečně praštil s jeho dcerou Alison.

Alison měla dvacet let. Bylo to temperamentní, blonďaté děvče, které vypadalo jako anděl, ale často zuřilo jako ďábel.

Lou ji měl rád, i když ho její nevypočitatelnost občas rozčilovala. Stále se ho pokoušela provokovat svými vnadami.

Dosud jí nijak nenaznačil, že se mu líbí. Každý na ranči věděl, že Logan McCluney jen čeká na to, až spolu Lou Parrish a Alison McCluneyová začnou chodit. A právě to bylo to, co stálo mezi Louem a Alison.

Lou si povzdechl. Nevěděl, jak by se měl vůči Alison chovat. Mnohdy k ní byl hrubý, a pak reagovala rozhořčeně. Pomyslel na ples v Mobeetie, když celý večer tančila s jedním poručíkem. Její vyzývavé pohledy mu neušly. Chtěla ho rozzuřit. Ale Lou tančil s jiným děvčetem. Nebylo to pro něj těžké, byl to fešák a dívky z Mobeetie po něm toužily.

Nakonec došlo při cestě na ranč k hádce. Alison rozzuřeně odjela a vydala se na ranč sama. Logan McCluney se jen usmíval. Vztek jeho dcery mu ukázal, že k Lou Parrishovi něco cítí.

Lou však ty věčné hádky nenáviděl. Raději se Alison vyhýbal. Jelikož však Logan McCluney vyžadoval, aby s nimi jedl, nebylo to vždy možné.

Přijel k brodu na White Fish Creeku. Kůň zůstal stát uprostřed potoka a trochu se napil. Lou ho nechal. Hleděl k ranči. Mezi nízkými cihlovými budovami, v nichž bydleli kovbojové a mexičtí peóni, Lou viděl rančerovo sídlo. Přivřel oči. Před verandou spatřil dva jezdce. Na ní stála štíhlá postava. Světlé vlasy Alison McCluneyové svítily v záři zapadajícího slunce. Za jezdci stálo několik kovbojů a peonů.

Lou Parrish pobídl calica a po několika minutách projel branou, na níž visela vybledlá lebka longhorna. Kovbojové před domem se ohlédli. I oba jezdci se otočili. Lou poznal, že to jsou muž a žena. Jejich tváře byly snědé jako obličeje indiánů. Černé vlasy té ženy se leskly jako havraní peří. Její černé oči byly upřeny na přijíždějícího jezdce.

Lou pohlédl na Alison. Červenala se. I na tu vzdálenost Lou viděl, že zuří. V jejích modrých očích se jiskřilo.

Kovbojové se rozestoupili a tak mohl Lou přijet až k verandě. Kývali na něj, více než tři týdny ho neviděli. Jeden nich vzal uzdu jeho strakáče.

Lou seskočil ze sedla a přišel k jezdcům.

„Ahoj, Alison,“ prohodil a smekl klobouk. Vznesl se z něj prach. „Není váš otec na ranči?“

Rozhněvala se ještě víc.

„Co tím chceš říct?“ zavrčela. „Že nevím, co mám dělat? Kruci, obešla jsem se na ranči tři týdny bez tvých rád a dokážu to i teď!“

Byl překvapený. Tak rozčilenou už ji dlouho nezažil. Pochopil, že to způsobili ti dva jezdci. Uslyšel za sebou tichý, kvílivý zvuk, a ohlédl se. Teprve teď si všiml, že žena na chundelatém poníkovi drží v náručí vak, ve kterém bylo vidět růžový dětský obličej.

Lou kývl na muže vedle ní. Viděl, že to není čistokrevný indián. Podle všeho to byli míšenci. Zatímco žena na sobě měla indiánské kožené šaty, byl muž oděn stejně jako kovbojové McCluneyho ranče.

„Jmenuju se Parrish,“ řekl Lou míšenci. „Jsem předák tohoto ranče.“

V černých očích toho muže se zablesklo. Než však mohl něco odpovědět, zasyčela Alison McCluneyová: „Myslela jsem si, že je znáš, Lou.“

Lou přivřel oči.

„Jsou tu proto, že tě hledají,“ jízlivě poznamenala Alison.

Lou se cítil rozpačitě. Pohlédl na kovboje a peóny a zavrčel: „Nemáte nic na práci?“ , Odešli. Usmívali se při tom. Lou počkal, až budou dost daleko, potom se zeptal: „Co je s pohostinností McCluneyů, Alison? Jestli chtějí za mnou, tak proč jsi jim neřekla, aby sesedli a počkali na mě v mém domě?“

Dívka se zachmuřila.

„Nevěděla jsem, že máš takové přátele!“ zavrčela.

Potom se otočila a vběhla dovnitř.

Jezdci se tvářili rozpačitě. Očividně nechtěli zapříčinit takovouto hádku.

Lou Parrish kývl na bíle nalíčený přístavek noclehárny a řekl: „Pojďte ke mně, do mého domu.“ Nečekal na jejich odpověď a zapískal na jednoho peóna.

Před svým domem poprosil oba jezdce, aby sesedli. Natáhl ruce k ženě a ta mu předala vak s děťátkem. Lou viděl, že kojenec má modré oči a mnohem světlejší pleť než žena. To však u indiánů bývalo časté.

„Přiveď koně do stáje, Juane, a postarej se o ně,“ poznamenal k peónovi, jenž se chopil uzd. „A řekni seňoře Ines, že tu máme nemluvně, které musí něco jíst.“

Peón přikývl a vydal se s koňmi ke stáji.

Parrish otevřel dveře přístavku, ve kterém bydlel, a pustil ženu, která si vzala dítě, a muže dovnitř.

V obývacím pokoji byl zatuchlý vzduch. Lou otevřel okno. Během jeho nepřítomnosti se o jeho příbytek nikdo nestaral.

Poprosil ty dva, aby se posadili k velkému stolu uprostřed místnosti.

Váhali. Muž si točil kloboukem v rukou. Černé vlasy mu visely až po ramena. Hrdelním hlasem řekl: „Přivedl jsem sem svou sestru, pane Parrishi. Vy…“

Ozvalo se zaklepání na dveře.

Dovnitř vešla tělnatá Mexičanka. Držela v levé ruce konvici s mlékem. S úsměvem pozdravila Lou Parrishe, pak si vzala dítě a zeptala se ženy: „Smím se o něj postarat? Je to děvče nebo chlapec?“

„Chlapec,“ odpověděla žena. „Jmenuje se Jeff.“

Seňora Ines si vzala dítě a zmizela s ním v kuchyni.

Míšenec podal Parrishovi ruku a řekl: „Jmenuji se No fire Mason, pane Parrishi. A toto je má sestra Lucerna Masonová.“

Lou Parrish měl co dělat, aby potlačil úsměv. Měli zvláštní jména. No fire a Lucerna. Něco takového ještě Lou neslyšel. A byl si jist, že ty dva lidi ještě nepotkal. Přemýšlel, co od něj chtějí.

Míšenec se usmál, když viděl, jak Lou Parrish reagoval, když slyšel, jak se jmenují.

„Naše matka byla z kmene jižních Čejenů, pane Parrishi,“ řekl No fire Mason. „Měla ve zvyku dávat svým dětem jména podle prvního předmětu, který viděla po jejich narození. Když jsem se narodil, právě v krbu vyhasl oheň. Proto se jmenuju No fire. Když se narodila Lucerna, přišel doktor příliš pozdě. Lucerna se narodila, když můj otec a doktor přišli s lucernou do domu.“

„To jste s vašimi jmény měli štěstí,“ zamumlal Parrish.

No fire Mason se usmál.

„Jeden z mých bratrů se jmenuje Násada smetáku, další Vědro. Neměli tolik štěstí jako Lucerna a já.“

Žena vrhla na svého bratra naléhavý pohled. Vypadalo to, že chtěla, aby šel k věci.

No fire Mason přikývl.

„Neznáte nás, pane Parrishi,“ poznamenal. „Jistě se ptáte, co po vás chceme.“

„Už mu to řekni, bratře.“ Žena měla hluboký, hrdelní hlas.

Lou Parrish si ji teď prohlédl. Přestože už měla několik vrásek kolem očí, nemohlo jí být o moc víc než dvacet. Její oči byly velké a černé. Parrish měl pocit, jako by ho tím pohledem přimrazila na místo. Vlasy se jí sametově leskly. Vypadala upraveně, narozdíl od squaw a míšenek, které Lou znal.

„Znáte muže jménem Jefferson Clinch, pane Parrishi?“ zeptal se No Fire Mason.

Parrish přivřel oči. Na několik vteřin se mu zatajil dech, načež pohlédl míšenci do očí.

Jistěže Jeffersona Clinche znal!

Už to bylo více než tři roky, co Jeffersona Clinche opustil. Od jeho deseti let žili spolu. Nejprve v sirotčinci „The Honor of the Lord“ v Saint Louis, odkud utekli, když jim bylo dvanáct. Pak se toulali Západem a prožili spolu nesčetná dobrodružství. Jednou dokonce strávili čtyři měsíce v jedné cele ve vězení v Leavenworthu, protože Jeff se nechal chytit při jedné kapesní krádeži. Jelikož měl Lou polovinu ukradených pendreků u sebe, byl odsouzen s ním. Jeff tvrdil, že jim je daroval jeden dobrosrdečný obchodník.

Možná by Lou Parrish byl ještě i teď Jeffersonovým kumpánem, kdyby se mezi ně nepostavil někdo třetí. Tehdy se právě Jeffovi a Louovi dařilo, prodejem divokých koní si vydělali spoustu peněz.

Jeff poznal jednoho muže, který v Denveru vlastnil saloon a hledal podílníky s kapitálem. Lou ho neznal, ale už o něm slyšel. Pověst Joea Colliera byla všechno jen ne poctivá. Tvrdilo se, že je to arcilump, který každého, kdo je tak hloupý, že se s ním dá do kupy, podvede.

Lou odmítl vložit své peníze do Collierova saloonu.

Tehdy se poprvé vážně pohádali. Jeff byl stejně tak neústupný jako Lou. Rozdělili se. Lou jel do Texasu a začal pracovat na McCluneyho ranči.

O Jeffersonu Clinchovi od té doby již nic neslyšel.

„Samozřejmě, že Jeffa zná,“ řekla žena.

„Vyprávěl vám Jeff o mně?“ zeptal se Lou.

„Ano.“

„Poslal vás, protože je v úzkých a potřebuje pomoc?“

Žena na něho pohlédla. „Nepotřebuje pomoc,“ přidušeně řekla.

Proč potom byla tady? Nebo jí Jeff něco udělal? Věřila, že by jí mohl říct, kde se Jeff nachází?

Zdálo se, že poznala, co si myslí.

„Jeff je mrtvý,“ zašeptala.

Lou na ni upřeně hleděl. Chvíli mu to trvalo, než pochopil, co její slova znamenají.

Dveře do kuchyně se otevřely. Vešla tam seňora Ines s dítětem, které podala matce. Lucerna Masonová si vzala děťátko, které se usmívalo.

„Jednou to bude silný chlap,“ řekla Mexičanka. „Skoro se nedal nasytit. Teď půjdu. Vak je na kuchyňském stole. Přebalila jsem ho.“

„Díky,“ řekla žena a usmála se na Mexičanku.

Seňora Ines šla ven a zavřela za sebou dveře.

„Jeff je mrtvý?“ chraplavě se zeptal Parrish.

No fire Mason odpověděl za svou sestru.

„Byl střelen do zad, pane Parrishi,“ řekl. „Jefferson Clinch měl claim u Cripple Creeku…“

O Cripple Creeku už Lou Parrish slyšel. V oblasti Pikes Peaku bylo objeveno zlato.

„Ví se, kdo ho zabil?“

„Hm,“ zabručel Mason.

Žena rychle vstala s dítětem v náručí.

„Samozřejmě, že se to ví!“ vyhrkla. „Byl to jeho společník, pane Parrishi. Zavraždil Jeffa, když mu předtím prodal svůj podíl na claimu. Joe Collier už nevěřil, že na něm je zlato. Jenže pak Jeff nalezl několik nuggetů. Joe Collier ho zastřelil a uloupil to zlato.“

„Neexistuje pro to žádný důkaz, Lucerno,“ zamumlal míšenec.

„Nepotřebuju důkaz! Vím, že to byl Collier! Viděla jsem Jeffovo zlato! A byla jsem při tom, když Collier podepisoval kupní smlouvu, kterou Jeff získal druhou polovinu claimu! Collierova smlouva, ve které tvrdí opak, je zfalšovaná!“ No fire Mason vrhl pohled na Loua.

Ten polkl.

Jméno Joe Collier ho šokovalo. Myslel si, že Jeff rychle zjistil, kdo to je. Vypadalo to však, že s ním zůstal tři roky. A teď za to zaplatil životem.

„A proč jste hledali mě?“ chraplavě se zeptal. „Co máte společného s Jeffersonem Clinchem?“

Žena natáhla ruce, takže kojenec se téměř dotkl Loua.

„On s ním má něco společného, pane Parrishi,“ vyhrkla.

„To – je…“

„Ano, to je Jeffersonův syn. A má nárok na dědictví po svém otci!“

No fire Mason vstal a přistoupil ke své sestře.

„Lucerno – nemůžeš od pana Parrishe požadovat…“ Odmlčel se, když na něho vrhla hněvivý pohled.

„Je to Jeffův přítel!“ pronikavě zaječela. „Kdo jiný než jeho přítel by se měl pomstít jeho vrahovi a prosadit práva jeho syna?“

„Lucerno…,“ začal No fire Mason, ale Lou zvedl ruku a umlčel je.

Pohlédl na ženu.

„Jak to, že si jste tak jistá, že vrah je Joe Collier?“ chraplavě se zeptal.

„Jen Collier mohl vědět, že Jeff našel zlato,“ řekla.

„Prohledali Jeffův claim, Lucerno,“ zamumlal No fire. „Nenalezli tam ani gram zlata.“

„Byla to kapsa,“ prohodila žena. „Jeff tvrdil, že ji celou vykopal. Byl si jistý, že by našel další ložiska.“ Dítě držela v levé ruce, pravou strčila pod kabát. Pak ji natáhla k Louovi.

Ten vytřeštil oči.

Tři nuggety na její dlani měly velikost špičky palce.

„Jeff mi je dal, pane Parrishi,“ tiše řekla. „Tvrdil, že to jsou ty nejmenší. Chtěl nám za to zlato koupit ranč. Takže to zlato musí mít velkou hodnotu.“

Podle míšencova výrazu ve tváři Lou poznal, že o nuggetech nic nevěděl.

„Jeff o vás často mluvil, pane Parrishi,“ tiše řekla. „Litoval toho, že jste se pohádali a rozešli. Nikdy Joeovi Collierovi nevěřil. Říkal, že jste ho před Collierem varoval.“

„Proč ho pak neopustil?“ zeptal se Lou rozzlobeněji, než chtěl. „Měl na to tři roky. Co se stalo s Collierovým saloonem v Denveru?“

„Joe Collier ho po několika měsících prodal. S penězi zmizel v Colorado City. Jeff ho vystopoval. Podal si ho, jenže Collier mu znovu nabídl partnerství. Jeff souhlasil, aby získal zpět aspoň část svých peněz. Časem si nějaké peníze uložil. Za ně koupil claim na Ironclad Hill u Cripple Creeku. Bohužel pak neměl dost peněz, aby si mohl koupit vybavení. Collier něco vyčenichal a Jeff znovu souhlasil s tím, že se stanou společníky. Tentokrát se však nechtěl nechat podvést.“

„Jak dlouho znáte Jeffa?“ zeptal se Lou.

„Dva roky, od té doby, co přijel do Colorado Springs. Naše farma leží poblíž města.“

Lou přišel k oknu a vyhlédl na dvůr. Slyšel dusot koně a rachot kol.

Logan McCluney seděl na kozlíku vozu vedle jednoho kovboje. Očividně přijeli z Clarendonu. Na korbě vozu byly naložené všechny možné věci.

Alison vyšla na verandu. Slyšel, jak cosi volá na svého otce. Logan McCluney si sundal klobouk z hlavy a pohlédl na Parrishův dům. Před verandou seskočil z kozlíku. Vypadalo to, jako by chtěl jít k Lou. Pak však Alison něco řekla a Logan McCluney vyšel na verandu.

Lou se otočil a pohlédl na Lucernu Masonovou.

„Je to už tři roky, co jsem Jeff ersona Clinche viděl naposledy,“ přidušeně řekl. „Mezitím jsem nalezl domov na tomto ranči, slečno Masonová. Proč jste se neobrátila na marshala Cripple Creeku?“

Odmlčel se, když viděl, jak zrudla a v očích se jí začalo jiskřit.

„Jeff tvrdil, že jste byl ten nejlepší přítel, jakého si člověk může přát,“ zvolala. „To si já nemyslím, protože přítel nenechá druhého ve štychu, i když někdy udělal chybu. Ptát se marshala! Můj Bože, to nevíte, jak to v takových městech chodí? Muž zákona je vděčný za každý den, který přežije! Ten by si to s Joem Collierem v žádném případě nechtěl rozházet.“

No fire Mason ji chytil za ruku.

„Lucerno, řekl jsem ti, že od nikoho nemůžeš požadovat…“

Nenechala ho domluvit.

„Je to Jeffův přítel!“ vykřikla. „Jen ať mi řekne, že ho Jeff a jeho syn nezajímají, pak půjdeme!“ Pohlédla na Lou. „Do toho, Parrishi! Řekněte to! Povězte mi do očí, že Jefferson Clinch pro vás už dávno zemřel!“

Lou sevřel rty.

Věděl, že ta žena ho zná. Jeff jí o něm musel hodně vyprávět. Patnáct let se nedalo smazat jen tak. Pohlédl do růžové tváře děťátka. Má Jeffovy rysy? Ne, kruci, to si jen namlouvá.

„Ještě vám nemohu odpovědět,“ prohodil. „Můžete tu přenocovat. Já budu spát v noclehárně. Musím nejprve promluvit s rančerem. Právě jsem se vrátil z dlouhé cesty. Zítra vám odpovím. Souhlasíte?“

Domníval se, že bude reagovat nasupeně, ale k jeho překvapení se její zkřivená tvář uvolnila a začala se usmívat.

„Děkuji, pane Parrishi,“ řekla.

Za co? Vždyť ještě nesouhlasil. Myslela si snad, že ho už získala?

„Nechám vám sem něco přinést,“ zamumlal. Potom vyšel na dvůr. Toporně kráčel pískem k verandě. Dýchal přerývaně. Nedokázal zkrotit vzrušení, které se ho zmocnilo. Můj Bože, jak dlouho nepomyslel na Jeffersona Clinche?“

Měl Jeff právo ještě i po smrti po něm vyžadovat, aby riskoval život?

Před vchodovými dveřmi domu se na několik vteřin zastavil, aby se uklidnil. Pak vešel dovnitř a vstoupil do velké haly, která byla zalita svitem ohně v krbu.

+ + + + +

Logan McCluney vstal od stolu, na kterém byla prostřena večeře, a pohlédl na něj. Ve vrásčité tváři měl vážný výraz. Shrábl si kadeř vlasů z čela a natáhl ruku k Louovi.

Ten ji sevřel.

„Všechno v pořádku, Lou?“ zeptal se rančer.

„Ano, bossi. Přihnali jsme stádo do Fort Hays beze ztrát. Chlapci se chtěli ještě několik dnů bavit. O víkendu budou zpátky.“

Sáhl si pod košili a vytáhl kožený váček, který měl přivázaný na řetízku na krku. Logan McCluney z něj vzal svazek bankovek a spokojeně přikývl. „To vypadá na slušnou cenu, Lou,“ zamumlal.

„Pětatřicet dolarů,“ řekl Lou. Rančer se usmál.

„Přiložil jsi plukovníkovi Rickmanovi nůž na krk, co?“

„Řekl jsem mu jenom, že by nám nevadilo, kdybychom stádo hnali až k North Platte.“

„To jsem si myslel.“ Otočil se a šel ke stolu, u něhož seděla zamračená Alison a nimrala se v jídle.

McCluney to viděl. Zachmuřil se a posadil se. Čekal, až si sedne i Lou.

„Alison něco povídala, že máš u sebe své přátele,“ zamumlal.

Lou pohlédl na dívku, ale ta hleděla před sebe. Byla červená. Lou nevěděl, proč byla tak rozzuřená.

. „Nejsou to přátelé, Logane,“ odpověděl. „Dnes jsem je viděl poprvé. Jsou z Colorada a přivezli mi jednu zprávu.“

Rančer nic neřekl. Naložil si brambory na talíř.

Lou se opřel.

„Jde o jednoho starého přítele,“ začal, „se kterým jsem dlouho byl, než jsem přijel na ranč. Jmenuje se Jefferson Clinch. Ti dva mi pověděli, že byl zavražděn. Dítě, které má ta žena s sebou, je Jeffovo dítě.“

Rančer vzhlédl. „To znamená, že doufají v pomoc. Co od tebe očekávají, Lou?“

Lou věděl, že rančer již jeho odpověď zná. Přesto tiše řekl: „Chtějí, abych vyšetřil Jeffovu smrt a postaral se, aby dítě obdrželo svoje dědictví.“

„Proč se neobrátili na soud?“

„Jeff byl zastřelen v Cripple Creeku,“ řekl Lou.

Rančer na něj pohlédl. I Alison zvedla hlavu.

„Cripple Creek?“ procedil McCluney mezi zuby. „Lepší místo si vybrat nemohl.“

Lou pokrčil rameny.

„Ta žena tvrdila, že nalezl zlato a že byl podveden a zavražděn svým společníkem. Zákon má v Cripple Creeku co dělat, aby sám přežil.“

Chvíli tam panovalo ticho.

A pak mu rančer položil otázku, kterou čekal: „Co budeš dělat, Lou?“

„Co by?“ vyhrkla Alison. „Připne si kolt a vyjede, aby zase zažíval dobrodružství a hrál si na hrdinu!“

„Buď zticha!“ zabručel Logan McCluney. „Zmiz a nech nás s Lou o samotě!“

Do tváře se jí nahrnula krev. Nakvašeně vstala a převrhla židli. Vypadalo to, jako by ji tam chtěla nechat ležet, ale potom ji zvedla a rozběhla se ke schodům, vedoucím do patra.

Logan McCluney byl též rozčilený. Počkal, až za sebou Alison práskla dveřmi, a potom se zhluboka nadechl.

„Byl ten Jefferson dobrý přítel, Lou?“ chraplavě se zeptal.

„Ten nejlepší, Logane,“ zamumlal Lou. „Každopádně jediný, kterého jsem měl, než jsem sem přijel. Byli jsme spolu od deseti let.“

„Pak pojedeš do Cripple Creeku, že ano?“

Lou přikývl.

„Ano. Myslím, že to jsem Jeffovi dlužný. Kromě toho chci potrestat jeho vraha. Právě kvůli němu jsme se s Jeffem rozešli.“

Logan McCluney si zapálil cigaretu.

„Nevím, co to do ní vjelo,“ zamumlal. „Pohádali jste se?“

„Ne. Mason a jeho sestra právě dorazili, když jsem přijel. Vypadalo to, jako by je chtěla vyhnat.“ Pousmál se. „Možná si myslela, že to dítě je moje.“

McCluney zůstal vážný. Měřil si Lou pohledem.

„Jak jsi na tom s Alison?“ náhle se zeptal.

Lou byl překvapený. Zatím se do toho rančer nikdy nevměšoval.

„Je mi líto, Lou, ale musím se tě na to zeptat,“ řekl McCluney. „Víš, že ses pro mě stal mým synem. Už dva roky čekám na to, že se dáte dohromady a vezmete se. Dobře Alison znám. Reagovala by jinak, kdybys jí byl lhostejný. Jak je to s tebou? Musíš mi rozumět, Lou, že to chci vědět. Teď, když chceš odjet, chci mít jasno. Má dcera je mé jediné dítě a nemůžu se déle dívat, jak se hádáte a jak tím trpí. Pověz mi, že ji miluješ, Lou, a pak bude vše v pořádku. Jestli ji nemiluješ, tak se na White Fish Creek nemusíš vracet.“

Lou na něho pohlédl. Viděl, jak těžké pro toho starého muže bylo to vyslovit. V jeho modrých očích byla úpěnlivá prosba, ale to Lou neviděl, myslel na to, jak se k němu Alison chovala. Pokaždé, když jí vyšel vstříc a byl k ní milý, se rozzuřila.

Ano, zatraceně, měl ji rád. Chtěl křičet, že ji má rád. Jenže ona ho neměla ráda.

Sevřel však rty a nic neřekl.

Odsunul židli a vstal. Jeho obličej se podobal masce. Viděl, že Logan McCluney natáhl ruku ve snaze ho zadržet. Toporně se otočil a šel ke dveřím. Podrážky jeho bot na podlaze klapaly.

Hlavou se mu honily myšlenky.

Nenechám se koupit, aby mi později někdo vyčítal, že mi šlo jen o ranč, říkal si. Jen ať jde Alison k čertu. I s Loganem McCluneym. Mezi Canadian River a Red River je dost mužů, kteří s ní budou rádi sdílet lože.

Zavřel za sebou dveře.

Jeho hněv byl tak velký, že na ranči nechtěl zůstat ani o vteřinu déle, než bylo nezbytné. Přešel dvůr a vešel do stáje. Aniž by si všímal peóna Juana, osedlal si koně. Teprve, když byl hotov, přikázal Mexičanovi, aby osedlal i koně sourozenců Masonových.

Přivedl své zvíře k přístavku noclehárny a přivázal ho k zábradlí.

Bylo mu líto té ženy a dítěte.

Nemohl tam však zůstat déle.

+ + + + +

Logan McCluney stál u okna vedle širokých vchodových dveří a hleděl na potemnělý dvůr. Měl sevřené rty. Viděl osedlané koně před přístavkem noclehárny. Vedle nich stálo několik kovbojů, kteří čekali, až Lou Parrish vyjde ze svého domu. Asi od něj chtěli vědět, proč zase odjíždí, když se právě vrátil z týdenního hnaní dobytka.

Běž ven a nenech ho odjet, ozval se McCluneyho vnitřní hlas.

Nepohnul se však. Jako by mu něco ochromilo nohy. Věděl, co se v Louovi odehrává. Sakra, sám by na jeho místě nejednal jinak.

Polkl, když uviděl Lou Parrishe, ženu a muže, jak vyšli z přístavku. Lou držel pod paží srolovanou deku. Přivázal ji za sedlo. Pak vzal ženě vak s dítětem, aby mohla do sedla svého koně. Když na něj vylezla, podal jí Parrish dítě a žena si přivázala vak na záda.

Míšenec již byl také v sedle.

Lou Parrish se vyšvihl do sedla svého calica. Když byl nahoře, ohlédl se na dům. Očekával, že ho rančer zadrží?

Než o tom mohl Logan McCluney dál přemýšlet, jezdci vyjeli.

Kovbojové strnule stáli. Někteří hleděli k domu. Lou jim zřejmě pověděl, že opouští ranč navždy.

Logan McCluney zatnul pěsti a zavřel oči. Celý se chvěl a trvalo to déle jak minutu, než se zase ovládl.

Tři jezdci už projeli branou s vybledlou lebkou. Jako stíny zmizeli v šeru.

Logan McCluney za sebou uslyšel lehké kroky. Neotáčel se. Jeho vrásčitá tvář se podobala kamenné masce. Ucítil vůni jejích vlasů. Stála vedle něho a hleděla z okna.

„Proč odjíždí už dnes večer?“ tiše se zeptala.

Logan McCluney na ni pohlédl.

„Proč?“ zařval. „Protože jsem ho vyhnal z ranče, proto!“

Alison McCluneyová ucouvla a nevěřícně pohlédla na svého otce.

„Cože jsi udělal?“

„Vyhnal jsem ho z ranče,“ zavrčel. „Kvůli tobě! Zachoval jsem se jako idiot!“ Trhl rukama a chytil ji za ramena. „Má tě rád, Alison, já to vím! Asi tě dokonce miluje, i když to nedokážu pochopit. Kruci, jak může děvče nechat odjet takového muže? Musel jsem být smyslů zbavený, když jsem po něm chtěl, aby si tě vzal. Raději jsem měl změnit závěť a vše odkázat Louovi. Kdo ví, koho mi sem jednoho dne přivedeš, když se ti nelíbí muži jako Lou Parrish! K čertu! Kdybych nevěděl, že Lou by byl proti, tak bych tě přinutil bičem si ho vzít…“

Odmlčel se. Teprve teď viděl slzy, které jí tekly po tváři. Viděl, že ji jeho sevření bolí, a pustil ji.

„Alison,“ zašeptal. „Ty ho přece miluješ, ne?“

Vzlykala a chvěla se jí ramena.

Sevřela rty.

„Sakra, proč to konečně nepřiznáš?“ zabručel.

Trhla hlavou.

„Ano, miluju Lou Parrishe!“ vykřikla. „Ale já nebudu běhat za žádným mužem, tati! Jestli je příliš zbabělý mi říct, co ke mně cítí, tak ať táhne k čertu!“

Chtěla se obrátit a běžet pryč, ale rančerova ruka byla rychlejší. Chytil ji za zápěstí a strhl ji k sobě.

„Zůstaneš tady!“ zavrčel. „Už jsi dost dlouho utíkala sama před sebou! Můžeš přemýšlet, co můžeš dělat, aby se Lou vrátil na ranč. Sám od sebe nepřijede. I když ho o to poprosím. Jsi jediná, kdo by to mohl dokázat. A jestli k tomu nemáš odvahu, tak si ho nezasloužíš!“

Pustil ji a šel pryč.

Místností zněly jeho kroky.

Alison McCluneyová sebou trhla, když za sebou práskl dveřmi.

Utřela si slzy ze tváře. Pomalu jí docházelo, že Lou Parrish odjel navždy. S tou míšenkou a dítětem.

Rychle oddechovala. Zmocnila se jí beznaděj. Myšlenka na to, že Loua ztratila navždy, ji zasáhla jak rána bičem. Cítila, jak se jí podlamují kolena, a musela se opřít o stěnu, protože se o ni pokoušely mdloby.

„Lou…,“ zašeptala.

Myslela na to, jak ji večer pozdravil. Žárlila na tu mladou ženu s dítětem, třebaže nevěděla, jestli něco s Louem měla.

Toužila po jeho doteku.

On tam však chladně stál a hovořil s ní o dobytku a ranči, jako by to bylo to jediné, o co se zajímá mladé děvče!

Och, Lou, tak snadno mě nedostaneš, pomyslela si.

Rozběhla se halou, vyběhla po schodech a ve svém pokoji si lehla do postele.

Nespala celou noc.

Za rozbřesku byla rozhodnutá jet za Lou Parrishem.

I kdyby jenom kvůli tomu, aby mu řekla do očí své mínění a aby mu ukázala, jak je zavrženíhodný.

+ + + + +

Lou Parrish měl na čele pot. Ve světle svíčky na stole procházel tlustými záznamy v regále, až nalezl ten s nápisem Ironclad Hill. Vytáhl ho z regálu a položil ho na stůl.

Nemusel dlouho listovat a našel claims číslem 65.

Lou ostře vydechl. Ležel tam kus papíru. Posvítil na něj svíčkou a viděl, že to je kupní smlouva mezi Jeffersonem Clinchem a Joem Collierem. V ní Joe přepsal polovinu svého claimu na Colliera.

Lou listoval dál. Již na další straně nalezl jinou kupní smlouvu, která tvrdila přesný opak. Joe Collier v ní svůj podíl prodával Jeffovi. Datum na obou smlouvách bylo stejné a jako svědek je podepsal jistý Lyle Cuthbert.

Tento Cuthbert byl očividně muž, který vedl pozemkový úřad. No fire Mason tedy měl pravdu. Cuthbert se spřáhl s Joem Collierem.

Lou vytáhl obě smlouvy a schoval je. Pozemková kniha Ironclad Hill nyní znovu tvrdila, že majiteli claimu 65 jsou stejným dílem Joe Collier a Jefferson Clinch.

U dveří se ozval šramot.

Lou sebou trhl. Rychle položil záznam zpět do regálu a zhasl svíčku. Přišel k zadním dveřím, která otevřel za pomoci nože bowie. Vyplížil se ven. Ještě je nezavřel, když se ozvala nadávka. V následující vteřině třeskl výstřel. Kulka se zavrtala těsně vedle jeho ramene do rámu dveří. Několik třísek mu vletělo do obličeje.

Chvátal úzkou chodbou.

U dveří vedoucích na dvůr se vynořila postava.

Lou již držel v ruce svůj revolver. Teprve teď poznal, že to je No fire Mason.

Vyběhl ven. Za ním se otevřely dveře kanceláře. V záblesku výstřelu se objevila postava v dlouhém, černém kabátě. Tentokrát Lou slyšel, jak mu kulka proletěla kolem ucha.

Vyskočil ven, převalil se a hned byl zase na nohou.

No fire Mason běžel ke kůlně. Lou utíkal za ním. V jednom úzkém průchodu se objevil muž. No fire vypálil a jeho kulka muže srazila k zemi. Vykřikl.

Z ulice se ozývaly hlasy. No fire vzal Loua za ruku a přivlekl ho ke kůlně.

„Musíme odtud pryč!“ sykl.

To věděl i Lou.

Jak se však měl vyznat v té změti dřevěných chat?

Byl rád, že má u sebe No fire. Míšenec jako by znal každý kout v tom páchnoucím labyrintu chat a stanů. S jistotou náměsíčníka ho vedl zadními dvory a kolem hromad smetí a beden.

Lou spatřil červená světla.

Přišli do Poverty Gulch, ve kterém se nalézala čtvrť Červených lamp.

Za nimi se stále ozýval křik.

No fire se zastavil před jednou chatou a zabušil na dveře.

Chvíli to trvalo, než se něco pohnulo. Ozval se ospalý ženský hlas: „Sakra, jsou čtyři hodiny ráno! To nemáte dost?“

Dveře se otevřely.

Lou Parrish uviděl hezkou tvář s plnými rty. Žena měla zarudlé oči. Vlasy jí visely do čela.

„No fire,“ zamumlala. „Myslela jsem, že jsi s Lucernou na vaší farmě?“

Kdesi zabručel nějaký muž, Lou viděl, jak přes Myers Avenue přešli dva lidé.

„Vezmi ho k sobě dovnitř, Pearl!“ prohodil míšenec.

Vyděsila se.

„Jdou po vás?“

„Ano!“

No fire Mason se otočil a běžel pryč. Lou hleděl za ním. Viděl, jak míšenec běží zpět k Myers Avenue, a tušil, že No fire chce svést pozornost pronásledovatelů na sebe.

Žena ho chytila za ruku a pak ho odtáhla do chaty. Lou se čelem uhodil do nízkého rámu a tiše zaklel. Potom se ocitl v chatě. Dveře se za ním zavřely.

Slyšel tiché kroky ženy. V temnotě se rozsvítil plamének sirky. Žena přiložila plamen ke knotu petrolejové lampy a nasadila na ni cylindr.

Pak se otočila.

„No, co je?“ hrdelně se zeptala. „Nechceš se svléct? Co myslíš, co si ti chlápci budou myslet, když tě tu najdou oblečeného?“

Shodila ze sebe sametový župan a Lou polkl. Viděl, že žena je nahá. Měla velká, pevná ňadra, úzké boky a štíhlé nohy.

Rozčileně zasyčela, přišla k němu a začala mu svlékat vestu.

Venku se ozval řev několika mužů. Otevřely se jedny dveře a nějaká žena začala hartusit.

Lou se ještě nikdy neocitl v takové situace. Na čele měl krůpěje potu. Cítil, že zčervenal. Nejraději by vytáhl svůj kolt a vyřídil to s těmi muži venku.

Hluk se blížil.

V jedné z chat došlo, jak se zdálo, ke sporu. Nějaká žena křičela, bylo slyšet řinčení nádobí.

„Můj Bože, co tak hledíš?“ sykla žena na Lou. „Jak se jmenuješ?“

„Lou.“

„Ty jsi asi ještě neviděl nahé děvče, co?“ zeptala se s pobaveným úsměvem. Rozepínala mu košili.

Lou vyhlédl ven, ale kvůli hukotu v uších toho moc neslyšel.

Rychle si odepnul revolverový opasek a položil ho na stůl.

„Posaď se!“ poznamenala a postrčila ho k židli.

Otočil se a chytila jeho levou botu.

„Tak dělej!“ zavrčela. Lou byl celý červený, když se jí pravou nohou zapřel o zadek.

Pak mu vyzula i druhou botu.

„Rychle!“ zašeptala.

Lou slyšel blížící se kroky.

„Podívej se u Pearl, Shane,“ řekl kdosi.

Lou si stáhl kalhoty.

Stál tam jen v červených spodních kalhotách.

Přivedla ho k posteli.

„Sundej to!“ sykla a než se nadál, visely mu spodky na kolenou. Strčila do něj tak, že se svalil na postel. V následující vteřině mu svlékla spodky a lehla si vedle něho.

Lou chtěl sáhnout po dece a přetáhnout ji přes sebe.

„Sakra, to ti musím všechno ukazovat?“ zamumlala a přitáhla ho k sobě.

V tom okamžiku kdosi zabušil na dveře.

„Pearl!“ řekl jeden chraplavý hlas. „Otevři!“

Rychle oddechovala. Lou viděl, že to předstírá.

„Hej, zbláznili jste se?“ zavrčela. „Zmizte, ať můžu v klidu pracovat!“

Dveře se otevřely. Pearl je nezamkla.

Na prahu stál tělnatý chlapík, který v pravé ruce držel kolt, jímž mířil na Lou.

Ten se převalil. Cítil, že zrudl. Nemusel svůj stud předstírat. Ta situace pro něho byla nedůstojná. Nejraději by na toho chlápka namířil kolt.

Muž ve dveřích se usmál.

„Je mi líto, Pearl,“ prohodil. „Hledáme jednoho ničemu, který se vloupal do Cuthbertovy kanceláře. Běžel sem. Neslyšelas něco?“

„Co bych měla slyšet?“ odsekla. „Podívej se na mého přítele a poznáš, že kromě zvonění zvonů v hlavě jsem nic neslyšela.“

Muž se klidil a zavřel za sebou. Kroky se vzdalovaly. Byly slyšet hlasy. Kdesi zavrzaly dveře, pak se znovu rozhostilo ticho.

Lou chtěl vstát z postele.

Žena mu položila ruku na předloktí.

„Hm,“ zamumlala a pohlédla na jeho svalnaté tělo. „Bullock a jeho týpci se budou ještě chvíli potulovat venku. Neměli bychom ten čas raději využít?“

Louovi se rozbušilo srdce.

Pearl hezky voněla. Její malá chata, která zvenčí vypadala ošuntěle, byla nadmíru čistá. A žena měla postavu, která vyrážela dech.

„Tak pojď,“ zamumlala a klesla na postel. „Nevadí, jestli nemáš peníze.“ Přivedla ho k posteli.

Lou cítil tvrdé bradavky. Její plné rty byly těsně před ním.

Byl to muž a její tělo ho vzrušovalo. Přitiskl své rty k jejím ústům, a když jeho polibek opětovala, už nemyslel na to, že jen před chvílí unikl vražednému boji.

+ + + + +

Lou Parrish si nevšiml, jak rychle běží čas. Škvírami v okenicích dovnitř pronikalo světlo. Plamének petrolejky toho moc neosvítil. Ani on ani Pearl nechtěl vytáhnout knot.

Dotkla se mu hrudi a hrála si s černými chlupy, které ho pokrývaly až k bokům.

„Co máte do činění s Bullockem?“ zeptala se hrdelním hlasem. Její dech byl stále rychlejší.

„Kdo je Bullock?“

Svraštila čelo. „Přece mi nechceš tvrdit, že neznáš Dala Bullocka?“

„Dnes v noci jsem slyšel jeho jméno poprvé.“

Ostře vydechla.

„Zatáhl tě do toho No fire, co? Jde o claim Jeffersona Clinche! Jsi snad ten tajemný přítel, o kterém vyprávěla Lucerna?“

„Jaký přítel?“

„No, přísahala Collierovi, že se vrátí s Jeffovým přítelem a pomstí se mu.“

„Má Bullock něco společného s Joem Collierem?“

„Pane Bože!“ tiše zvolala. „Jak chceš v Cripple Creeku přežít byť jen jediný den, když ani nevíš, co se tu děje?“

„Možná bys mi o tom mohla něco říct,“ zamumlal.

Posadila se a zavrtěla hlavou.

„Už tak budu mít dost problémů, jestli Bullock vy čmuchá, že jsi ten, koho dnes v noci hledal. Můžu ti ukázat několik děvčat, která rozhněvala Dala Bullocka. Musí si zakrýt tvář, jestli si chtějí vydělat dolar za muže. Co jste hledali v Cuthbertově pozemkovém úřadu? Jeffovu smlouvu?“

Že by ji No fire informoval? Nebo věděl v Cripple Creeku každý, co se odehrálo mezi Jeffersonem Clinchem a Joem Collierem?

Lou vstal a pomalu se oblékl.

Dívka seděla na posteli. Přitáhla nohy a pohlédla na něj.

„Jestli mi to nechceš povědět, dobře,“ zamumlala. „Ale dám ti jednu radu: Nenech se Lucernou Masonovou zavléct do něčeho, co by ti nepřineslo nic jiného než kulku v zádech. Joe Collier je příliš mocný. Nikdo ho nezastaví. Všichni v Cripple Creeku mu ustupují. Ať už marshal Forbes nebo soudce Chadwell. Má je všechny v hrsti.“

„Soudce též?“ zeptal se Lou.

Pearl se tiše zasmála.

„Jasně, co sis myslel? Když Joe Collier něco dělá, tak pořádně: Nevíš, že pozítří se koná velká slavnost? Joe Collier přivede Chadwellovu dcerušku Nancy před oltář a učiní z ní svou ženu.“

Lou si připnul revolverový opasek.

„Měl by sis koupit jiné šaty, Lou,“ prohodila. „V těch kovbojských hadrech jsi nenápadný jako tučňák mezi slepicemi.“

Lou si toho už všiml. V hotelu Palace na Bennett Avenue na něho hleděli jako na zjevení.

„Hned za rohem je obchod Jacka Niebergalla,“ dodala. „Máš peníze? Tak ti ty věci koupím.“

Lou na ni hleděl. Měla pravdu. Bylo lepší, kdyby ho v těch kovbojských šatech nikdo neviděl.

„Byl bych ti vděčný, Pearl,“ řekl.

Rychle se oblékla. Lou jí dal sto dolarů. Zavrtěla hlavou.

„Za to by sis možná v Texasu koupil ranč,“ zamumlala. „Tady to stačí akorát tak na jeden večer.“

Přihodil dalších sto dolarů. Bolelo ho to. Na ty peníze musel v Texasu pracovat dva měsíce.

Odešla.

Lou vytáhl obě smlouvy. Tu, kterou považoval za zfalšovanou, podržel nad cylindrem lampy. Po několika vteřinách chytila. Lou ji otočil, takže začala hořet celá. Potom ji pustil a rozšlapal popel.

Nato se sklonil, shrnul zbytky a hodil je do kamen.

Pearl se vrátila za čtvrt hodiny.

Přinesla tmavě šedé šaty, boty, košili a kulatý, tuhý klobouk. Koupila to za sto šedesát dolarů. Za zbylých čtyřicet toho Lou zřejmě moc koupit nemohl. Proto je dal Pearl.

Zavrtěla hlavou a v jejích velkých hnědých očích byl zamyšlený výraz.

„Nemusíš mi platit,“ zamumlala.

Usmál se. „Já vím, Pearl. Ale jak jinak ti mám projevit vděčnost za to, co jsi pro mě udělala?“

Uhnula mu pohledem a složila jeho kovbojské šaty, které svlékl. Rychle se oblékl do nového. Zaprášené boty, holínky, košili, vestu a stetson nacpala do skříně.

„Necháme ti je tu,“ řekla. „Buď opatrný, až půjdeš z Poverty Gulch. Bullockovi zabijáci tu ještě pořád čmuchají.“

„Viděla jsi No fire?“

„Ne.“

Lou si uvázal kravatu a pohlédl na sebe v zrcadle na stěně. Vypadal jako hastroš. Ten kulatý, tuhý klobouk byl směšný. Každopádně si to myslel. Připnul si revolverový opasek. Cíp kabátu měl vyhrnutý na pažbě koltu. Odhrnul jej a tasil. Cíp mu překážel. Musel si na něj zvyknout.

Pearl k němu s úsměvem přistoupila, postavila se na špičky a políbila ho.

„Doufám, že tě ještě uvidím, Lou,“ řekla. „A živého.“

„Budu se snažit, Pearl,“ odvětil.

Lou cítil ve vnitřní kapse saka Jeffovu smlouvu. Mohla mu být co platná? Nevěděl. Pokud byl marshal a dokonce i soudce spřáhnutý s Joem Collierem, pak nemohl spoléhat na nic jiného než na svůj kolt.

Pearl ho pustila z chaty a zavřela za ním dveře.

Lou šel hned pryč, aby nikdo neviděl, odkud vyšel.

Na ulici ještě nebylo mnoho lidí.

Dorazil k Myers Avenue, na které stál jeden saloon vedle druhého. Před mnohými dveřmi se houpaly červené lucerny. Po ulici vrávoralo několik opilců. Na jejím konci viděl Lou dřevěnou konstrukci železničního mostu přes Poverty Gulch.

Před tančírnou Crapper Jack’s se o sloup verandy opíral jeden muž a hleděl na něj zpod okraje svého klobouku. Nosil revolver na břiše, ruce měl zkřížené na prsou.

Lou instinktivně tušil, že tento muž patří k zabijákům Joea Colliera.

Předstíral, že si ho nevšiml, a zabočil na Third Street.

Po několika krocích věděl, že ho ten chlápek sleduje.

Lou přidal do kroku. Přešel ulici a když viděl, jak ten muž zabočil za roh, vklouzl do úzkého průchodu mezi dvěma chatami.

Rozběhl se, přelezl plot a úzkou uličkou se dostal zpátky na ulici. Za sebou slyšel lomoz. Pronásledovatel podle všeho zakopl o bedny za plotem.

Na ulici se objevovalo stále více lidí. Muži se vydávali na své claimy. Mnoho lidí v Cripple Creeku nepracovalo na vlastní pěst. Velké těžařské společnosti odkupovaly stále více claimů a začínaly těžit zlatou a stříbrnou rudu ve velkém.

Lou zůstal v úzké uličce. Viděl dveře jedné chaty a sáhl na kliku.

Nebylo zamčeno. Otevřel a vešel dovnitř. Již byly slyšet kroky jeho pronásledovatele.

Lou nechal dveře otevřené. Stál u stěny.

Kroky se zastavily.

Lou zřetelně slyšel oddechování toho muže.

Ve stejném okamžiku, kdy se ve dveřích objevil stín, Lou prudce natáhl ruku a chytil muže za rameno. Pak ho vtáhl do chaty.

Chlápek otevřel ústa k výkřiku. Než však mohl zařvat, praštil ho Lou do spánku.

Muži se podlomily nohy. Lou ho levou rukou neudržel a muž se svalil na podlahu. Teprve teď Lou viděl, že v pravé ruce drží kolt.

Z vedlejší místnosti se ozval nějaký šramot.

Lou vyskočil na ulici a vydal se k Bennett Street.

Byl rád, že se v pořádku dostal do hotelu Palace.

Muž v recepci mu nejprve nechtěl dát klíče, protože ho v novém oděvu nepoznal. Teprve, když si Lou sundal klobouk, se oči toho muže rozsvítily.

Na pokoji si lehl na postel a dal si ruce pod hlavu.

Myslel na to, co řekla Pearl.

Tvrdila, že Lucerna Masonová Joeovi Collierovi přísahala, že se vrátí s Jeffovým přítelem a pomstí se.

Joe Collier zatím Loua viděl stejně tak málo jako Lou jeho. Collier však znal jeho jméno. Bylo jasné, že až se roznese, že je Lucerna Masonová zase na své farmě, Collier si spočítá, že Lou Parrish přijel do Cripple Creeku.

Možná už se to mezitím dozvěděl. Pokud Lyle Cuthbert zjistil, o jaké záznamy se onen neznámý v jeho kanceláři zajímal, mohl si Joe Collier zbytek odvodit.

Lou vstal a chtěl odložit revolverový opasek, když tu někdo tiše zaklepal na dveře.

Okamžitě položil dlaň na pažbu koltu. Tiše přišel ke dveřím a přitiskl se ke stěně vedle nich.

„Ano?“ přidušeně řekl.

„Otevřete, Lou,“ zašeptal hluboký ženský hlas.

Lou ji hned poznal.

Byla to Lucerna Masonová. Sakra, to děvče mu slíbilo, že se v Cripple Creeku neukáže. Tím by ho jen ohrozila.

Lou rozzuřeně přišel ke dveřím a otevřel je. Lucerna vešla dovnitř. Lou vyhlédl na chodbu.

„Nemějte strach, nikdo mě neviděl.“

Zavřel dveře a zamkl. V očích se mu zračil hněv, když se otočil. „Co děláte ve městě?“ zavrčel. „Jestli vás uvidí Collierovi lidé, budou hned vědět, co se děje!“

„To vědí už dávno,“ poznamenala. „Lyle Cuthbert byl u Joea Colliera. Všiml si, že obě smlouvy týkající se Jeffova claimu zmizely. Nalezl jste je?“

Lou cítil, jak ho polil studený pot.

Jakou hru s ním to děvče hraje? Jak ví, o čem spolu mluvili Lyle Cuthbert a Joe Collier?

+ + + + +

„Musíte z města,“ řekla míšenka. „Joe Collier vás bude hledat, nechá pročesat hotely. Dnes v noci zemřel Clint Gilroy.“

„Kdo je Gilroy?“ zavrčel Lou, který byl stále rozčilenější.

„Jeden Collierův pistolník. Zastřelil jste ho, když jste utíkal z pozemkového úřadu.“

„Já jsem nikoho nezastřelil. Viděl jsem jen, jak se zhroutil jeden muž, kterého zasáhl No fire.“

Rozšířily se jí oči.

„Snad do toho nechcete zatáhnout ještě toho jen proto, že vám pomohl?“

Louovi se zatajil dech. Hleděl na tu ženu, pak přišel k ní a chytil ji za ruku.

„Tak poslouchejte, Lucerno!“ zavrčel. „Já jsem nikoho do ničeho nezatáhl! Spálil jsem za sebou kvůli Jeffovi všechny mosty. Už tři roky jsem byl doma na McCluneyho ranči a ty tři roky pro mě znamenají víc než patnáct let s Jeffem, aby bylo jasno. Přijel jsem do Cripple Creeku, abych se pomstil Jeffovu vrahovi. Mám důkaz, že Joe Collier lhal. Tento důkaz ukážu soudci. Jestli stojí na Collierově straně, tak pojedu do Colorada Springs a navštívím tam federálního marshala. To je vše. Nebudu Colliera soudit, ani ho nemíním popravit.“

Strnule tam stála. Cítil, že ji jeho sevření bolí, a pustil ji.

Lucerna pomalu zavrtěla hlavou.

„Nic jste nepochopil, Lou Parrishi,“ tiše řekla. „Joe Collier je nejmocnější člověk v Cripple Creeku.

Zítra si vezme soudcovu dceru. Marshal Forbes je na jeho výplatní listně. Pracují pro něj více než dva tucty pistolníků. Patří mu více než tucet claimů a Lyle Cuthbert se v pozemkovém úřadě stará, aby se vše dělo podle zákona. Jestli se opravdu chcete pomstít Jeffovu vrahovi, tak vezměte kolt a bojujte!“

„Myslíte, že chci jít ke Collierovi a provrtat mu kulku hlavou?“ zeptal se jí.

„To by bylo to nejlepší,“ odvětila. „Ale nedostal byste se k němu. Máme jen jednu šanci. Musíme dostat na naší stranu zlatokopy, kteří ještě mají své claimy. Půjdeme na Ironclad Hill a zmocníme se Jeffova claimu. Jsem přesvědčená, že na něm je víc zlata, jinak by ho Joe Collier tolik nechtěl.“

„Copak tam Collier nekope?“

„Ne. Tvrdil, že tam žádné zlato není a že Jeff na něm žádné zlato najít nemohl. Nechal ten claim hlídat třemi pistolníky. Kdybychom našli další kapsu s nuggety, tak by Joeovi Collierovi už nikdo nemohl věřit. A to by byl začátek jeho konce.“

„Myslel jsem, že claim je na nějakém kopci? Jak to, že tam Jeff našel kapsu s nuggety?“

„Přes Jeffův claim vede jedna úzká rokle, kterou kdysi tekl potok. Dosud Jeff kopal jen na dně té rokle. Byl přesvědčen, že zlato najde i tehdy, když bude razit štoly ve stěnách rokle.“

Lou zavrtěl hlavou.

Nemínil přistoupit na její návrh a vyhlásit válku Joeovi Collierovi.

„Jestli chcete claim obsadit, tak to musíte udělat sama,“ zavrčel.

V jejích černých očích se zajiskřilo. Trhla hlavou.

„Proč jste potom se mnou vůbec jezdil do Cripple Creeku?“ vyhrkla.

„Vyřídím to po svém,“ odtušil. „Slíbila jste mi, že zůstanete na farmě vašeho otce. Myslím, že vám nejde ani tak o to potrestat Jeffova vraha, jako spíš získat Jeffův claim. Jenom jste zapomněla, že na něj nemáte nárok, pokud neexistuje Jeffova závěť!“

„Máme s Jeffem syna!“

„Máte pro to důkazy?“

Chtěla se na něho vrhnout, ale Lou ji chytil za zápěstí. Začala ho kopat, avšak Lou hbitě uhýbal.

„Přestaňte, Lucerno!“ zabručel. „Nejsem jediný, kdo vám to řekne. Raději přemýšlejte, kde byste mohla sehnat svědky, kteří by vypovídali ve váš prospěch. Joe Collier se dá porazit jedině s pomocí zákona. Pokud proti němu budeme chtít jít se zbraní v ruce, budeme ztraceni. Řekněte mi, odkud víte, o čem spolu mluvili Lyle Cuthbert a Joe Collier.“

Její odpor se zlomil.

Lou ji pustil.

V jejích černých očích se jiskřilo. Chvěla se zlostí nad tím, že Lou nepřistoupil na její návrh.

„Vím to od Cherry Payneové,“ opáčila.

„Kdo je Cherry Payneová?“

„Přítelkyně Joea Colliera.“

„Zrovna jeho přítelkyně vám vyprávěla, co Collier probíral se svými lidmi?“

„Ano,“ prohodila, „nebo si myslíte, že Cherry těší, že si Collier chce vzít za ženu jinou?“

Lou byl překvapený. Pokud se muž rozhodl vzít si nějaké děvče za ženu, pak většinou dal své přítelkyni košem. Collier, jak se zdálo, ne. Pravděpodobně chtěl, aby jeho žena vstoupila do manželství jako panna. Jinak by si neodpustil s ní spát i před svatbou.

„Jak to, že si Collier bere soudcovu dceru?“ otázal se.

Lucerna Masonová syčivě vydechla.

„Soudce Chadwell je v Coloradu vážený,“ odvětila. „Jestli se Collier stane jeho zetěm, stoupne jeho prestiž. Collier má velké plány. Chce do politiky. K tomu potřebuje ženu z dobré rodiny. Cherry vždycky pracovala jen v saloonu. Při cestě nahoru by mu překážela.“

„Nancy Chadwellová neví, co je Collier zač?“

„Samozřejmě to ví. Možná ji to dokonce fascinuje, že má pověst vraha a podvodníka.“

„Ví, že Collier má ještě stále přítelkyni?“

„Jistě. Má dost známých, kteří jí to určitě řekli.“

Lou zavrtěl hlavou. Jak jen mohla žena akceptovat něco takového?

„Možná si ho ale bere jen z vděčnosti,“ poznamenala Lucerna.

„Za co by mu měla být vděčná?“

„Collier zachránil jejího otce před krachem.“ Míšenka se usmála. „Kdyby soudce věděl…“

„Mluvte, Lucerno,“ řekl Lou. „Hrál s ním Collier špinavou hru?“

„Co jiného? Colin Chadwick je majitel Cripple Creek Bank. Před více než čtyřmi týdny byla jeho banka přepadena. Jeden den předtím si u něj zřídil konto Joe Collier a uložil na něj sto tisíc dolarů. Ty peníze byly uloupeny s dalšími padesáti tisíci. Chadwell by se ocitl na mizině, kdyby Collier trval na tom, že mu soudce musí nahradit škodu. Ale Collier mu bezúročně půjčil. Po dvou týdnech požádal Nancy Chadwellovou o ruku a soudci naznačil, že míní Nancy dát jako svatební dar pohledávku na sto tisíc dolarů od jejího otce. Colin Chadwell a jeho dcera věděli, že by je Collier zničil, kdyby jeho nabídku odmítli.“

„To soudce nemá tušení, že za přepadením by mohl být Collier? Odkud to všechno víte, Lucerno?“

„Od Cherry Payneové.“

„To děvče má asi na Colliera vztek.“

„Často. Potom se ale od něho nechá ukonejšit. Měla by spoustu problémů, kdyby se Collier dozvěděl, že mi to řekla.“

„Proč to vypráví právě vám?“

„Jsme přítelkyně z dob, kdy byli Jeff a Joe Collier partnery.“

Lou přemýšlel. Nemohlo uškodit promluvit si se soudcem. Bylo možné, že Chadwellovi byla bližší košile než kabát, a že na něj poštve Colliera. Pořád však existovala možnost, že soudce měl svědomí. Kdyby Chadwell cítil, že proti Joeovi Collierovi nestojí sám, pak by možná měl odvahu proti němu bojovat.

„Takže vidíte, Lou, že zákonem toho proti Collierovi moc nesvedete. Teď půjdeme na Ironclad Hill a vyženeme Collierovy lidi z Jeffova claimu.“

„A potom?“ zeptal se Lou se svraštělým obočím. „Myslíte, že nás Collier nechá na pokoji?“

Usmála se.

„Ne, to si nemyslím. Udělá všechno možné, aby nás odtud vyhnal. Ale naší výhodou je to, že je pod časovým tlakem. Musí se vyhnout všemu, co by mohlo ohrozit jeho svatbu s Nancy Chadwellovou.“

„To znamená, že na nás poštve všechny své pistolníky.“

„Nejen to. Pošle i marshala Jima Forbese.“

„Nemůžeme střílet na muže zákona, i když je hvězda na jeho vestě špinavá.“

„Nezbude nám nic jiného, Lou. Pikes Peak se bude chvět, výstřely budou slyšet až do Colorado Springs. Přijede sem oblastní šerif a pak povstanou stovky mužů a budou vypovídat proti Collierovi a jeho banditům.“

„Ne,“ přidušeně řekl Lou. „Než by k tomu došlo, bylo by mnoho mužů zabito. Šerif nebude dělat rozdíl mezi námi a Collierovými bandity, jestli vezmeme zákon do svých rukou.“

„Sakra, jinak někoho takového, jako jé Joe Collier, nepřemůžeme!“ zvolala. „Jeff tvrdil, že s koltem vás nikdo neporazí. Víte, co si myslím, Lou Parrishi? Že jste zbabělý. Máte z Joea Colliera strach! Proto jste tehdy nechal Jeffa ve štychu a jel pryč!“

Lou na ni pohlédl. Její tvář byla strhaná. Viděl, jak velká je její nenávist k Joeovi Collierovi. Vzal jí muže. Pro míšenku nebylo lehké nalézt muže, který by byl ochoten dát jí své jméno. Teď měla dítě. Bojovala za svého syna, byla připravená pro něj obětovat svůj život, aby mu umožnila lepší budoucnost.

Lou však byl přesvědčen, že to, co navrhovala, je špatná cesta.

„Myslete si, co chcete,“ odvětil. „Já budu dělat to, co považuju za správné.“

Rozzuřeně se otočila a rozběhla se ke dveřím. Než je otevřela, ještě jednou se ohlédla.

„Nepotřebuju vás, Lou Parrishi!“ zavrčela. „Zvládnu to i bez vás!“ Vyběhla z jeho pokoje a když šel Lou ke dveřím a pohlédl na chodbu, už tam nebyla.

Zavřel. Stál tam, opíral se o dveře a hlavou se mu honily myšlenky.

Joe Collier tedy již věděl, že je v Cripple Creeku. Slyšel toho o Lou Parrishovi dost. Nemínil ho podcenit. Bylo jasné, že udělá vše, aby ho co nejrychleji vyřadil. Lucerna tvrdila, že jeho lidé už pročesávají hotely. Musel tedy zmizet.

Vzal si své věci a zabalil je do přikrývky.

Pak opustil hotel schodištěm pro zaměstnance. Zaplatil za pokoj na tři dny dopředu, takže se nemusel obávat, že by mohl být obžalován za nezaplacení.

Ranec s winchestrovkou přinesl do nájemní stáje, kde stál jeho calico.

Kdesi na ulici se zeptal na banku. Jeden muž mu ukázal směr a po několika minutách Lou Parrish stál před Cripple Creek Bank patřící Colinu Chadwellovi.

+ + + + +

Colin Chadwell nebyl v bance. Od jednoho úředníka se Lou dozvěděl, že soudce teď nemá čas, protože je plně zaneprázdněn přípravami svatby své dcery.

Lou se usmál a řekl: „Právě proto jsem přijel do Cripple Creeku, pane.“

„Ech, vy jste rodinný přítel! Víte, kde stojí soudcův dům?“

Lou přiznal, že ne, a úředník mu úslužně ukázal cestu ke Gold Hill, na kterém stály domy zámožných obyvatel města.

„Neminete ho, pane,“ řekl. „Je bíle nalíčen a má balkon se čtyřmi točitými sloupy.“

Lou poděkoval a šel ven.

Jeho pohled padl na dva muže, kteří stáli na protější straně ulice u výlohy a prohlíželi si ji.

Bylo vidět, že mají šosy na pravém boku vyboulené. Jeden z nich se otočil a pohlédl na ulici.

Lou sledoval jeho pohled a strnul.

Poznal na první pohled muže, který stál jen dvacet yardů od něho na chodníku jednoho obchodu. Byl to ten chlápek, který ho předtím sledoval a kterého uspal pěstí. Měl ruku nad pažbou koltu, který mu trčel z pouzdra na břiše.

Lou pochopil, že ho sledovali, když šel do banky.

Rozhlédl se.

Nepřekvapilo ho, když uviděl, že před holičstvím stojí rozkročený muž v černém oděvu. Jeho tvář s knírem a hustým obočím viděl už v noci. Byl to ten muž, který vešel do chaty k Pearl.

Měli ho v kleštích.

Lou viděl, že muž s knírem ho poznal. Jmenoval se Shane Meredith. Pearl mu to pověděla. Po Dalu Bullockovi to byl Collierův nejlepší muž.

Oba chlápci na protějším chodníku se otočili a sešli na ulici. Jeden z nich si okázale upravil pouzdro. Vypadalo to, že jen čekají na Meredithovo znamení.

Po Bennett Avenue rachotily dva povozy. Jeden z nich se blížil zleva, druhý zprava. Za několik vteřin se měly minout.

Meredith pohnul rameny. Na jeho tváři se objevil zlomyslný úsměv. Pravou rukou si sáhl na svou buřinku.

Lou věděl, že to bylo smluvené znamení.

Koutkem oka viděl, jak chlápek s revolverem na břiše odstoupil od stěny a vydal se k němu.

Lou déle neváhal. Viděl, že oba povozy jsou již téměř na stejné úrovni.

Seskočil z chodníku před bankou a v následujícím okamžiku přiběhl ke spřežení prvního povozu.

Slyšel, jak Shane Meredith zařval.

Třeskl výstřel.

Za Louem zařehtal a vzepjal se jeden kůň. Řetězy v oji řinčely. Vozka začal nadávat a švihl koně bičem.

To všechno Lou viděl jen podvědomě. Nacházel se teď mezi oběma povozy a byl kryt z obou stran.

Na korbě druhého vozu se objevil stín, u něhož se zablesklo. Kulka se zavrtala do bočnice povozu.

Lou tasil a vystřelil.

Kulka pistolníka poslala k zemi.

Kočí druhého vozu pobídl koně jekotem. Vůz vyrazil vpřed. Lou před sebou spatřil druhého pistolníka a vypálil současně s ním.

Kulka mu smetla z hlavy klobouk.

Pistolník se skácel na zem.

Lou už byl pryč.

Za ním třeskly výstřely.

Dorazil k domům a spatřil úzký průchod. Vedle něj se do dřevěné stěny zavrtávaly kulky.

Vrhl se do průchodu a převalil se.

Meredith řval příkazy. Kulky se zarývaly do stěny nad Louem. Po čtyřech se plížil vpřed, potom vyskočil a vrazil levým ramenem do prkenných dveří na konci průchodu.

Vyletěly z pantů a zvedl se prach, který ho zahalil. Rozkašlal se a zamířil doprava. Rozprostíral se před ním dvorek. Ze všech stran byl obklopen stěnami a ploty.

Z průchodu se ozval Meredithův hlas.

Lou se ohlédl. Dvůr byl jedna velká past. Nikde nebyly dveře, jimiž by mohl uniknout.

A ve dveřích, ze kterých právě vyšel, se objevila postava.

Lou viděl buřinku a knír.

Pistolník se otočil a vystřelil. Lou ucítil ostrou bolest v levém boku.

Klekl si a vystřelil poslední tři kulky.

Shane Meredith byl odhozen k plotu. Kolt mu vypadl z ruky.

Lou se rozběhl k bednám, navršeným u stěny jedné kůlny. Zadýchán vylezl nahoru. Hromada beden se začala kymácet. Lou se chytil střechy kůlny a vytáhl se nahoru. Hromada se pod ním zřítila k zemi.

Lou se převalil na rovnou střechu.

Viděl ještě, jak se chlápek s koltem na břiše objevil ve dveřích, ale hned uskočil, když uviděl Shana Mereditha, jak se skloněnou hlavou sedí u stěny.

Lou na druhé straně slezl.

Jedna žena, která tam věšela prádlo, zaječela. Vyděšeně hleděla na Lou, který ještě stále držel v ruce kolt.

Lou se usmál, přišel k plotu a přelezl přes něj na sousední dvůr.

Žena začala křičet o pomoc.

Lou se o to nestaral. Běžel přes dvory, až se dostal na ulici. Chvíli zůstal stát ve vchodě jednoho domu, aby se vydýchal. Oklepal si prach z šatů a vyšel na ulici, kde splynul s muži mířícími na claimy a k dolům.

O několik ulic dál odbočil.

Jeho cílem byl ještě stále Gold Hill, na kterém měl svůj dům soudce Colin Chadwell. Nechtěl se pustit do boje s Collierem, dokud nepromluví se soudcem.

+ + + + +

Lou pozoroval dům se čtyřmi sloupy, které podepíraly balkon, přinejmenším půl hodiny.

Zastavovaly před ním povozy, ze kterých vystupovali muži a ženy, kteří tam krátce pobyli a pak zase jeli. Lou viděl, že tam přivážejí nějaké balíky. Nevěsta již podle všeho přijímala svatební dary.

Collierovy pistolníky Lou neviděl.

Vlastně museli tušit, co chce provést. Nebo byli tak omezení a nešli se zeptat do banky, co tam chtěl?

Neviděl tam nikoho podezřelého.

Lou si vyhrnul levý cíp svého saka. Sevřel rty, když spatřil zakrvácenou košili. Naštěstí rána přestala krvácet. Bolela však. Musel si ji brzy ošetřit, pokud nechtěl, aby se zanítila. Nejprve se však chtěl seznámit se soudcem Colinem Chadwellem.

Jeden kočár právě odjížděl.

Veranda domu zela prázdnotou.

Vydal se tam.

Dorazil až ke vchodovým dveřím. Černoch v bílých rukavicích chtěl právě zavřít dveře. Pohlédl na Loua a řekl: „Přejete si, pane?“

„Chtěl bych mluvit se soudcem,“ chraplavě řekl Lou.

„Soudce je teď…“

Lou nemínil déle stát na verandě. Odstrčil černocha a vešel dovnitř. Byl udiven luxusem, který tam viděl. Z vysokého stropu haly visel křišťálový lustr, který musel stát jmění. Na stěnách visely velké obrazy. Do galerie v prvním patře vedly z obou stran haly točité mramorové schody. Pod galerií byl velký krb a klubovka. Bylo tam vícero dveří. Vedle levého schodiště stál velký stůl, na kterém ležely dárky.

„Pane…“ zabručel černoch.

V té chvíli se otevřely jedny dveře a do haly vešla mladá žena. Měla hnědé vlasy, které jí ve vlnách sahaly až po ramena.

Lehkým krokem přišla k Louovi, úkosem pohlédla na černocha a řekla: „Kdo je tento gentleman, Amosi?“

„Chce mluvit se soudcem, slečno Nancy,“ řekl černoch.

Žena pohlédla na Loua.

Měla velké hnědé oči. Vypadalo to, že to je jediné, co je na její úzké tváři živé. Tváře měla propadlé, ostře jí vystupovaly jařmové kosti. Byla bledá. Kruhy pod očima svědčily o tom, že už mnoho dnů nespala a že hodně plakala.

„Co chcete probrat s mým otcem, pane?“ zeptala se se svraštělým čelem.

„To bych mu raději pověděl sám,“ odvětil.

Všimla si, jak si levou ruku přitiskl k boku.

Černoch ho pravou rukou chytil za klopu kabátu a zavrčel: „Soudce je dnes zaneprázdněn, pane.“

„To bych od něj chtěl slyšet osobně,“ odsekl Lou. „A dej prsty pryč, jestli nechceš koupit kulku.“

Černoch si olízl rty a pustil ho.

Nancy Chadwellová polkla.

„Kdo jste?“ přidušeně se zeptala.

„Jmenuji se Lou Parrish, slečno Chadwellová,“ řekl. „Jsem přítel Jeffersona CUnche, jestli vám to jméno něco říká. Chtěl bych se soudcem mluvit o claimu, který patří Clinchovi.“

Zbledla ještě víc. Viděl, jak se jí rozechvěly rty. Vypadalo to, jako by chtěla něco říct, ale z úst se jí nevydrala ani hláska. Znovu pohlédla na jeho levý bok. Lou si jej zakryl sakem, aby nemohla vidět zakrvácenou košili.

Věděla, že jde o Joea Colliera, jejího budoucího manžela. Viděl to na ní.

„Povězte o mně vašemu otci, slečno Chadwellová,“ chraplavě řekl. „Nemám moc času a nechci ho dlouho zdržovat.“

Černoch si myslel, že musí něco udělat pro svého zaměstnavatele.

Lou viděl, jak k němu letí velká pěst. Uhnul a černoch byl stržen silou svého vlastního úderu, takže ztratil rovnováhu.

Lou tasil kolt a praštil ho do hlavy. Černoch zasténal a skácel se na podlahu.

Nancy Chadwellová pohlédla na Loua. „Je mi to líto, slečno Chadwellová,“ prohodil Lou, „ale skutečně nemám čas. Zabijáci Joea Colliera jsou mi v patách. Chtějí mě odpravit, než budu moct dokázat, že podvedl mého přítele Jeffa Clinche.“

Myslel si, že ji těmi slovy bude šokovat, pouze však sevřela své úzké, bledé rty.

Lou Parrish se s koltem v ruce otočil. Slyšel za sebou tichý šramot.

Do haly vešel postranními dveřmi pod pravými schody vysoký, štíhlý muž. Na spáncích již měl šediny. Byl oblečen do elegantního saka a šedých prožkovaných kalhot. Zastavil se, když spatřil kolt v ruce toho neznámého muže a svého černého sluhu na podlaze.

Lou si dal kolt do pouzdra.

„Soudce Chadwell?“ zeptal se.

Muž přistoupil ke své dceři a položil jí ruku kolem ramen.

„Co ode mě chce?“ přidušeně se otázal.

„Je to přítel Jeffersona Clinche, tati,“ řekl Nancy. „Jmenuje se Lou Parrish. Chtěl by s tebou mluvit.“

Soudce pohlédl na černocha.

„Vy jste ho zabil?“

„Ne.“ Lou se usmál. „Neudeřil jsem ho nijak zvlášť silně.“

V té chvíli se černoch pohnul a sténajíc, se posadil. Když nad sebou spatřil soudce, vrávoravě se postavil.

„Pojďte se mnou do mé kanceláře,“ zavrčel Chadwell. Otočil se a šel ke dveřím, z nichž vyšel.

Lou se vydal za ním. Děvče je následovalo. Louovi bylo jedno, jestli tam bude nebo ne. Nevypadala jako šťastná nevěsta. Očividně jí bylo jasné, kdo je muž, kterého si měla vzít.

Soudce Colin Chadwell přečetl dokument, který mu podal Lou. Zbledl, pak vzhlédl a řekl: „Viděl jsem jinou smlouvu, která tvrdí přesný opak.“

Lou pokrčil rameny.

„Vzal jsem tuto kupní smlouvu dnes v noci na pozemkovém úřadě, pane. Joe Collier a Lyle Cuthbert se očividně cítili bezpečně a nevěřili, že by se někdo odvážil něco proti nim podniknout. Slyšel jsem od několika lidí, že Jeff Clinch nebyl jediný, koho takto Joe Collier podvedl.“

Nancy Chadwellová se kousla do rtu. Rozrušeně hleděla na svého otce.

Colin Chadwell měl co dělat, aby se ovládl. Pohyboval rty, ale nic neřekl.

„Je mi známo, že vaše dcera a Joe Collier se zítra mají brát, pane,“ protáhle řekl Lou. „Pokud by v Cripple Creeku existoval zákon, obrátil bych se na něj, abych vám ušetřil nepříjemnosti. Ale řekli mi, že Jim Forbes je na Collierově výplatní listině. Lidé mi toho pověděli ještě mnohem víc. Prý jste unikl krachu vaší banky po přepadení jen proto, že Joe Collier nepožadoval své peníze a slíbil vám, že dá požadavek na sto tisíc dolarů při svatbě vaší dceři jako věno. Tvrdí se také, že toto gesto nebude stát Colliera ani cent, protože svých sto tisíc dolarů už dávno dostal – od banditů, kteří banku vyloupili na jeho příkaz.“

Soudce ztěžka dýchal, do tváře se mu nahrnula krev.

Lou cítil, že toho muže se zmocnil stud. Chadwellovi se chvěla ruka, když mu podával Jeffovu kupní smlouvu.

„Vašemu příteli to život nevrátí, když v Cripple Creeku vyvoláte krveprolití, pane Parrishi,“ přidušeně řekl. „Claim, o který se jedná, je naprosto bezcenný, protože po důkladném zkoumání bylo konstatováno, že na něm není žádné zlato.“

Lou se ostře zasmál.

„Myslel jsem si, že už jste mezitím Joea Colliera prohlédl, pane. Pokud by na Clinchově claimu skutečně nebylo žádné zlato, pak by teď Jefferson ještě žil.“ Sáhl si do kapsy kalhot a vytáhl nugget, který mu dala Lucerna Masonová. „Takovýchto nuggetů nalezl Clinch celou kapsu. Byl přesvědčený, že takových kapes je v rokli víc a že ve stěnách jsou zlaté žíly.“

„Odkud máte ten nugget? Jak chcete dokázat, že pochází z Clinchova claimu?“

„Dejte mi zmocnění kopat na něm. Jsem přesvědčený, že bych brzy nalezl zlato. Neudivuje vás, že Joe Collier nechal bezcenný claim hlídat třemi pistolníky?“

Soudce se obrátil. Pohlédl na svou dceru. Collier je měl oba v hrsti. Kdyby se postavili proti němu, nechal by je padnout.

Lou si zase strčil nugget do kapsy. Při tom si rozepnul sako.

Nancy Chadwellová tiše vykřikla. Přišla k němu a řekla: „Vy jste raněný, pane Parrishi!“

Chtěl si zapnout sako, jenže ona chytila jeho cíp a stáhla jej stranou. Teď i soudce viděl zakrvácenou košili.

„Je to jenom škrábnutí,“ s úsměvem prohodil Lou. „Collierovi zabijáci nejsou nijak zvlášť dobří střelci.“

„To byli – Collierovi muži?“ vyhrkl soudce.

„Ano, Meredith a tři další. Musel jsem opětovat palbu. Tři z nich jsem trefil. Můžu jen doufat, že jsem je nezabil.“

Soudce zavrtěl hlavou.

„Nemáte šanci, Parrishi,“ zamumlal. „Měl byste se pokusit z Cripple Creeku uniknout, než vás odkrouhnou Collierovi lidé. Já vám nemohu pomoct…“

Lou odstrčil Nancy Chadwellovou stranou. Opřel se o stůl a pohlédl na soudce.

„Jste soudce, Chadwelle. Máte pravomoc uvědomit šerifa v Colorado Springs a povolat sem federálního marshala.“

Chadwell se kousl do spodního rtu.

Zřejmě přemýšlel o tom, že by byl vyřízený, kdyby po něm Collier chtěl sto tisíc dolarů.

„Nemůže být těžké Collierovi dokázat, že stál za přepadením banky,“ řekl Lou. „Jde o víc než o váš majetek, soudce. Jste soudce Cripple Creeku. Vaše nařízení musí poslechnout i zkorumpovaný marshal.“

„Já – já nemohu, Parrishi,“ zavrčel Chadwell. „Collier – by mě a Nancy zabil…“

V jeho očích se náhle objevilo zděšení.

I Lou slyšel hlasy v hale. Položil dlaň na kolt. V následujícím okamžiku se otevřely dveře kanceláře.

Lou Joea Colliera ještě nikdy neviděl.

Přesto si byl jistý, že ten vyfešákovaný, elegantní muž ve dveřích nemůže být nikdo jiný.

Collier se usmíval. Měl úzký, pečlivě udržovaný knírek. Jeho oči byly světlé a chladné. Takřka nepohyboval víčky.

„A máme ho, Jime,“ řekl a vešel do místnosti, aby udělal místo jinému muži.

Lou spatřil hvězdu na saku zarostlého muže, který byl podobný Shanu Meredithovi. Toto tedy byl Jim Forbes.

Marshal vešel dovnitř a zavrčel: „Jste zatčen, Parrishi!“

„Smím se otázat, proč?“ chladně prohodil Lou.

„Za vraždu Clinta Gilroye.“

„To jméno jsem nikdy neslyšel.“

„Zastřelil jste Gilroye, když jste prchal po vloupání do pozemkového úřadu.“

„Já jsem se do pozemkového úřadu nevloupal. Jakou ráži měla kulka, která zabila Gilroye?“

Jim Forbes se ohlédl na Joea Colliera.

Lou si neodpustil úsměv.

„Kdo vám nakecal, že jsem to byl já, kdo byl v pozemkovém úřadu a kdo střílel na Gilroye?“

Forbes byl zmatený, nevěděl, co má říct.

Joe Collier se zachmuřil.

„Odveď ho do vězení, Jime,“ zavrčel. „Jestli se ukáže, že je nevinný, tak ho můžeš pustit.“

„Takto to nejde, Joe,“ chraplavě řekl soudce. „Pouhé podezření nestačí, aby byl někdo uvězněn. Pokud nemáte lepší důkazy, pak nemůžete pana Parrishe zatknout.“

Joe Collier syčivě vydechl.

„Forbes ví sám, co má dělat, soudce! „ procedil mezi zuby.

Pro Forbese to, jak se zdálo, bylo znamení, že musí jednat. Chtěl tasit kolt, ale ani ho nestačil povytáhnout z pouzdra, když spatřil hlaveň Louova revolveru.

Lou pohlédl na Colliera.

„Proč mě neobviní z toho, že jsem střílel na vaše zabijáky u banky, Colliere? Nemusíte si před Chadwellem hrát na neviňátko. Slečna Chadwellová ví stejně tak dobře jako její otec, co jste zač. Ještě nevím, zda jste to byl vy sám, kdo střelil Jeffovi kulku do zad. Až si tím budu jistý, tak vám srazím hřebínek. Možná byste měl vaší snoubence učinit laskavost a přesunout svatbu, aby se zbytečně nepošpinila vaším jménem, Colliere.“

Joe Collier se přestal ovládat.

Jeho rychlost překvapila i Loua.

Collier trhl rukou a v tomtéž okamžiku, kdy Lou spatřil malý derringer v jeho ruce, se zablesklo.

Lou se vrhl stranou. Kulka mu proletěla pod pravou paží. Slyšel tlumený výkřik. Trhl pravou rukou, v níž držel kolt, vyrazil Collierovi derringer z ruky a v následujícím zlomku vteřiny ho praštil do spánku.

Collier se zhroutil.

Jim Forbes vytáhl svůj kolt.

Lou na něho skočil jak puma.

Marshal se udeřil zády o rám dveří a Lou ho uhodil levou pěstí do brady. Forbesovi se podlomila kolena. Revolver mu vypadl z ruky, načež se skácel na zem.

Nancy Chadwellová vykřikla.

Lou se otočil.

Soudce již nestál za psacím stolem.

Lou oběhl stůl.

Nancy klečela nad svým otcem a dotýkala se jeho obličeje. Lou viděl dírku v jeho bílé košili, z níž tekla krev.

Zasáhla ho kulka z derringeru Joea Colliera, jež původně mířila na Loua.

Nancy zvedla k Louovi svou slzami zalitou tvář.

„Utíkejte!“ hlesla. „Teď už v Cripple Creeku nenajdete nikoho, kdo by vám proti Joeovi Collierovi pomohl!“

„Já jsem na vašeho otce nestřílel,“ řekl Lou. „Budete svědčit v můj prospěch?“

Přikývla.

„Běžte, Parrishi! Rychle! Někde se schovejte a v noci se pokuste odjet do Colorado Springs. Povězte o tom šerifovi a uvědomte guvernéra!“

„A co bude s vámi, slečno?“

Mávla rukou.

„Nemůže mě přinutit si ho vzít – teď, když je můj otec mrtvý. Nemyslete na mě, Parrishi. Uprchněte!“

Lou přiběhl k otevřeným dveřím. Poblíž stál černoch, ale nijak se ho nesnažil zastavit.

Proběhl halou a dostal se na verandu, před kterou stál povoz, jímž očividně přijel Collier.

Lou vyskočil na kozlík, odmotal uzdu z brzdové páky a pobídl zvířata výkřikem.

Obě ženy z druhého kočáru na něho hleděly s otevřenými ústy.

Lou jel k první ulici. Zastavil před několika zanedbanými chatami a seskočil z kozlíku.

Nancy Chadwellová měla pravdu. Před setměním se musel skrýt.

Instinktivně se vydal k barabiznám Poverty Gulch.

Možná by mu Pearl mohla říct, kde by se mohl na několik hodin ukrýt před Collierovými krvavými psy.

+ + + + +

Lou se přitiskl ke stěně a pohlédl na dřevěnou chatu, ve které bydlela Pearl. Před otevřenými dveřmi stálo více než tucet našminkovaných dívek. O něčem se vzrušeně bavily.

Objevovala se další a další děvčata, která na několik minut zmizela v chatě a potom zase vyšla ven. Lou viděl, jak jsou vyděšená. Nějakou dobu to trvalo, než se nově příchozí vzpamatovaly a připojily se k ostatním..

Bylo tam i několik chlápků. Ti se však drželi stranou.

Lou přemýšlel, co to znamená.

Myslel na to, že Shane Meredith se již dozvěděl, že Lou je tím mužem z chaty Pearl. Jenže Shane Meredith to koupil. Měl sílu povědět svému bossovi nebo Dalu Bullockovi, co zjistil?

Lou sebou trhl. Poznal muže, který nyní kráčel k chatě.

Byl to No fire Mason. Zpod širokého klobouku mu čouhaly černé vlasy. Rozhlížel se, jako by někoho hledal. Přišlo k němu několik dívek, které s ním hovořily. No fire se jimi nechal odvést k otevřeným dveřím chaty. Jejich pronikavé hlasy byly slyšet až k Louovi.

Lou neváhal. Musel s No fire mluvit. Míšenec určitě znal místo, kde by se mohl ukrýt před Collierovými zabijáky.

Vyšel zpoza chaty a vydal se k dívkám.

Některé ho spatřily a nedůvěřivě na něj pohlédly.

Stranou stojící muži zpozorněli. Tvářili se nyní výhružně.

Lou pochopil, že to jsou pasáci.

Jedna z dívek něco zavolala do chaty.

V následujícím okamžiku se objevil No fire Mason. Dal chlápkům, z nichž někteří drželi v rukou nože a obušky, znamení, že nehrozí nebezpečí. Zbraně hned zmizely.

Pak přiběhl k Lou.

„Sakra, kde vězíte, Parrishi?“ sykl. „Ve městě se dějí věci. To vy jste trefil Mereditha, Klinzmana a Rubstera?“

Lou přikývl. „Jsou mrtví?“

„Bohužel ne, ale nějakou dobu to potrvá, než se z toho vylížou.“

Lou kývl k otevřeným dveřím. „Co se tu děje? Je něco s Pearl?“

No fire na něho pohlédl, načež se otočil a zamumlal: „Pojďte dovnitř.“

Lou ho následoval do chaty. Ženy na ně mlčky hleděly.

No fire ustoupil stranou a Lou tak mohl pohlédnout na postel, na které strávil noc s Pearl.

Vykřikl zděšením. Chtěl odvrátit tvář, aby nemusel dál hledět na tu brutální scénu.

Někdo Pearl podřezal.

Louovi se stáhlo hrdlo. Pomyslel na slova, která řekla Pearl té noci. Věděl, kdo je za ten hrůzný čin zodpovědný.

„Dale Bullock, „chraplavě řekl No fire.

„Viděl ho někdo?“ prohodil Lou.

„Ne, ale je to jeho rukopis. V Cripple Creeku není nikdo jiný, kdo by byl schopný něčeho takového. Dívky jsou strachem bez sebe. Jestli se Bullock v příštích dnech ukáže na Myers Avenue, musí počítat s tím, že ho roztrhají holýma rukama.“

Lou nemohl popadnout dech. Obrátil se a přišel k malé skříni naproti, v níž Pearl uschovala jeho kovbojské šaty. Otevřel ji.

No fire, který šel za ním, zavrčel.

Bullock ty věci rozřezal nožem. Ani kalhoty, košile nebo vesta se už nedaly použít. I boty ten zabiják rozřezal.

Lou nechal skříň otevřenou a šel ven. Tam se zhluboka nadechl.

„Dokonce jí ukradl i peníze,“ řekla jedna z dívek. „Pearl měla své dolary v jedné krabičce. Ta teď zmizela.“

No fire chytil Loua za rukáv kabátu a vedl ho pryč. U chaty se zastavil a přidušeně řekl: „Byl jste u soudce, Parrishi?“

Lou přikývl.

„A co říkal?“

„Joe Collier ho měl v hrsti.“

„Měl?“ překvapeně se zeptal No fire.

„Ano. Collier se náhle objevil s Jimem Forbesem a vystřelil na mě. Jeho kulka zabila soudce.“

No fire na něho nevěřícně hleděl.

„Soudce je mrtvý!“ zašeptal. „Proboha, teď na vás Collier uspořádá štvanici!“

„To je pravda. Proto jsem přišel k Pearl. Myslel jsem si, že by mi mohla povědět, kde bych se mohl do setmění ukrýt.“

„Něco takového teď už v Cripple Creeku není možné,“ poznamenal míšenec. „Jak znám Colliera, bude chtít vraždu soudce Chadwella přišít vám.“

„Nancy Chadwellová je svědkyně. Bude vypovídat v můj prospěch.“

No fire Mason se chladně rozesmál.

„Collier už najde způsob, jak ji odstranit z cesty. Teď máte jen jedinou šanci, Parrishi.“

„A to?“

„Pomozte Lucerně získat zpět Jeffův claim. Můžeme se tam opevnit. Obstaral jsem dostatek munice. V bitvě se tam můžeme týden udržet proti celé armádě.“

„Má winchestrovka,“ hlesl Lou. „Je v nájemní stáji u mého poníka…“

„Na tu můžete zapomenout,“ prohodil No fire. „Budeme mít dost zbraní, jestli vyženeme Collierovy pistolníky. Pojďte, Parrishi. Každá vteřina může být důležitá. Jestli Collier tuší, co má Lucerna v úmyslu, může nám udělat škrt přes rozpočet.“ Obrátil se a běžel pryč.

Louovi nezbývalo než ho následovat.

Běžel kolem velkých hald, chat a kouřících úpraven rudy. Když šli přes volné prostranství, No fire se neustále nedůvěřivě rozhlížel, zda je nikdo nesleduje.

Proběhli kolem rozlehlého dolu Stratton a dorazili k rozcestí, z něhož vedla cesta do rokle, v níž začínal Jeffersonův claim, který pojmenoval Pride of Cripple Creek.

Pod převislou skalou Lou spatřil chundelatého mezka, který začal pronikavě řehtat, když se k němu No fire rozběhl.

Objevil se sehnutý muž v roztrhaných, špinavých šatech. Držel v rukou brokovnici s uřezanými hlavněmi. Jeho tvář byla zarostlá šedým vousem. Ten byl plstnatý a určitě už mnoho týdnů neviděl vodu a mýdlo.

Vedle něj kráčela Lucerna Masonová. Zachmuřila se, když vedle svého bratra spatřila Loua Parrishe.

„To dokážeme i bez něho, No fire!“ zavrčela.

„Čím víc nás je, tím lépe,“ poznamenal. „Kromě toho se už v Cripple Creeku nemůže ukázat. Joe Collier na něho v soudcově domě vystřelil a smrtelně při tom zasáhl Chadwella. A Dale Bullock podřezal Pearl.“

Lucerna byla bledá jak stěna.

No fire kývl na sehnutého starého chlápka.

„To je Scuff Pringle,“ prohodil. „Tři týdny se skrýval, protože se bál Joea Colliera. Viděl totiž, jak Jeffovi střelil do zad. Scuff pro Joea pracoval na claimu. Může potvrdit, že Jeff nalezl zlatou kapsu. A říká, že ví ještě o další.“

Lou pohlédl na starého muže.

Sakra, proč nevěděl dřív, že existuje očitý svědek? Jel by se Scuffem Pringlem do Colorado Springs. Jeho výpověď by Joea Colliera dostala na šibenici.

Na to však teď bylo příliš pozdě. Bylo jasné, že Collier nasadí všechny páky, aby je odstranil. Čas pracoval proti němu. Pokud by se zprávy o událostech v Cripple Creeku dostaly do Colorado Springs nebo ke guvernérovi, poslali by tam někoho, kdo by tam začal čmuchat. A to, že smrt Colina Chadwella rozvíří prach, bylo jisté.

Collier musel chytit vraha dřív, než by do Cripple Creeku přijel federální marshal.

Scuff Pringle se obrátil a šel za Lucernou.

Teď věděl i Lou, jak přišel k tomu jménu. Scuff totiž znamená něco jako loudal.

+ + + + +

Scuff Pringle si pohrával s tyčkami dynamitu tak, že Lou Parrishovi naskočila husí kůže. No fire ho uklidňoval.

„Starý Scuff se ve výbušninách vyzná jako nikdo jiný,“ řekl. „Ten dokáže ustřelit mouše drobek chleba zpod čumáku, když na to přijde.“

Lou se přesto raději držel stranou od toho otrhaného starého muže, jehož zuby byly černé od žvýkacího tabáku.

Lucerna Masonová jako by se smířila s tím, že Lou je u nich. Navrhovala, aby ty tři pistolníky vyhodili do vzduchu i s chatou bez varování. Tak by neriskovali.

No fire však takový plán odmítl. Scuff Pringle měl dynamit použít, teprve kdyby se ti chlápci nedali vyhnat jinak.

No fire kývl na Lou.

Míšenec Lou přesně popsal cestu k chatě. Kdyby se pistolníci měli na pozoru, nikdy by se jim nemohlo povést dostat se k chatě.

Stála uprostřed rokle na skalní plošině na severní straně. Nebyla v ní žádná okna, pouze úzké průzory. Stěny byly ze silných trámů. Muž, který ten srub stavěl, byl předtím několikrát napaden Šošony. Proto jej postavil takto.

No fire běžel přikrčen před Loua až k ústí rokle.

Lou byl překvapen tím, jak byla hluboká. Skalní stěny byly strmé, půda posetá balvany. Před staletími tudy musela proudit voda.

No fire se přitiskl ke stěně.

Lou pohlédl do rokle. Viděl chatu a poznal, že to je skutečná pevnost, která se dala dobýt jedině s dynamitem. To znamenalo, že by se museli připlížit dostatečně blízko, aby mohli tyčky dynamitu házet.

No fire sázel na to, že pistolníci nebudou s útokem počítat.

Usmál se na Loua a vydal se ke srubu.

Lou ještě několik minut čekal. Potom vyrazil. Využíval každé příležitosti ke krytí a pokaždé čekal, až No fire urazí další kus, než se zase odvážil vyjít z úkrytu.

Uplynulo téměř půl hodiny, pak dorazili ke svým pozicím. No fire na něho mávl.

Teď byla na řadě Lucerna Masonová.

Lou nesouhlasil s tím, aby se účastnila této nebezpečné akce. No fire mu však vysvětlil, že jinou možnost nemají. Krom toho by se Lucerna stejně nenechala zastavit.

Svlékla si kabát. Již na sobě neměla indiánský oděv z kůže, nýbrž širokou sukni a červenou hedvábnou blůzu, která jí na levém rameni sklouzla a tak byly vidět náznaky jejích ňader. Lou věděl, že má pod sukní kolt. Jak ho tam měla připevněný, mu bylo záhadou.

Vydala se k chatě.

Nějakou dobu to trvalo, než dorazila ke stanovištím No fire a Lou a než si jí pistolníci v chatě všimli.

Dveře srubu se otevřely.

Lou spatřil vousatého muže. Byl oblečený stejně jako všichni ostatní Collierovi pistolníci. Na hlavě měl buřinku. Jeho kabát měl dlouhé šosy zakrývající oba kolty, které nosil u boku. V rukou držel pušku.

„Hej, Lucerno, zmiz!“ zvolal. „Víš, že tu nemáš co pohledávat!“

Zastavila se a pohlédla na chatu.

„Mám tam ještě nějaké věci!“ zavolala. „Nemíním je nechat Collierovi. Jestli mi v tom chcete zabránit, tak mě budete muset zastřelit!“

Šla dál.

Pistolník se otočil a zavolal něco do chaty. Lou na něho namířil winchestrovkou, kterou mu dal No fire.

Teď šlo do tuhého.

Lou sevřel rty. Dva pistolníci zůstali v chatě. Jejich kumpán si opřel pušku o rameno.

Než mohl Lou začít přemýšlet, zda mu má zabránit střílet, muž vypálil. Kulka těsně před Lucernou narazila do skály a letěla pryč.

Lucerna šla dál. Nezastavila ji ani další rána.

Lou si oddechl, když viděl, že ji ten pistolník nechce zastřelit.

„Kruci, Lucerno, nenuť mě k tomu, abych na tebe střílel! Otoč se! Pověz mi, o jaké věci jde. Přivezu ti je do Cripple Creeku, až nás přijedou vystřídat!“

„Musíš střílet, Alvarado!“ odvětila. „Pro své věci si půjdu sama!“

Pistolník nadával.

Ve dveřích srubu se objevil druhý muž.

Lucerna se zastavila. Tomuto chlápkovi očividně nevěřila.

Lou viděl tvář toho muže na vzdálenost více než padesáti yardů jen nezřetelně. Na levé líci měl širokou jizvu. Zvedl pušku a vypálil.

Lou tiše zaklel. Kulka trhla Lucerninou sukní, to viděl.

„Zmiz, Lucerno!“ zvolal ten muž. „Alvarada přemluvíš, protože dřív patřil k tvým zákazníkům, ale se mnou ti to nevyjde. Četla jsi nápis dole v rokli. Každý, kdo se přiblíží ke srubu, bude zastřelen. Není tam nic o tom, že by ženy měly výjimku. Nevěř, že bych měl zábrany střílet na couru!“

Lou pohlédl na míšenku.

Nevěděl, že měla stejné zaměstnání jako Pearl. Pravděpodobně změnila svůj život, když poznala Jeffersona Clinche.

Lucerna sevřela rty a kráčela dál.

Lou si opřel winchestrovku o rameno. Byl odhodlán nedovolit tomu pistolníkovi vedle vousáče, aby střílel na Lucernu.

Alvarado rozčileně mluvil se svým kumpánem, ten ho však odstrčil a zvedl pušku.

Alvarado zařval.

Ze srubu vyšel třetí muž.

Lou se nemusel dorozumívat se svým parťákem. Míšenec mířil na muže stojícího u dveří chaty.

Lou měl na mušce muže s jizvou.

Zmáčkl spoušť. Zároveň třeskl výstřel na druhé straně rokle.

Lou posunul pákovým nabíjením náboj do komory pušky. Skrze kouř viděl, jak třetí muž zavrávoral k chatě. Chlápek s jizvou byl kulkou sražen k zemi. Jeho puška letěla pryč. Alvarado se probral z šoku a chtěl běžet ke dveřím srubu.

No fire vypálil o zlomek vteřiny dříve než Lou. Lou věděl, že zasáhl. Alvarado se skácel na zem.

Lucerna se přikrčila a s vykasanou sukní běžela mezi balvany k chatě.

Lou vyrazil ze svého úkrytu a zvolal: „Skočte sem, Lucerno!“

Neslyšela.

No fire vyrazil, ale ani on už nedokázal svou sestru dostihnout před plošinou, na které stála chata.

Muž s jizvou se pohnul. Musel být zasažen do pravého ramene.

„Lucerno!“ zvolal No fire. „Dávej pozor! Tyndall se pohnul!“

Míšenka se zastavila. Držela kolt oběma rukama. Když se pistolník s jizvou na levé tváři zvedl na kolena a levou rukou vytáhl kolt z pouzdra, Lucerna to zmáčkla.

Lou neviděl, zda zasáhla.

Tyndell ještě pořád klečel. Vypadalo to, že nemůže mířit.

Lucerna uběhla několik kroků a vystřelila znovu. Pistolník pustil revolver.

Těsně před plošinou Lou a No fire dívku dostihli. Lou vylezl na plošinu a namířil na Tyndalla. Pistolník měl poraněné pravé rameno. Lucerniny kulky ho, jak se zdálo, minuly.

I Alvarado se pohnul. Koupil Parrishovu kulku do pravé ruky.

Lou je odzbrojil. Pak přišel ke třetímu pistolníkovi, který v bezvědomí ležel na břiše. No fire k němu přistoupil.

„To je Spike Abbott!“ prohodil míšenec. „Měli jsme štěstí, že s Chesem Tyndallem byli Abbott a Alvarado, jinak by teď byla Lucerna mrtvá.“

Abbott byl těžce raněný, ale ještě dýchal.

Lou zvedl Tyndalla a Alvarada na nohy.

„Odneste Abbotta do údolí,“ řekl chraplavým hlasem. „Tam vám možná několik mužů pomůže ho přivézt do Cripple Creeku k doktorovi.“

Chesu Tyndallovi zrudla jizva.

„To nám zaplatíte!“ zabručel. Jeho hlas se chvěl nenávistí. „Zaručuju vám, že se tu neudržíte ani hodinu. I kdybych vás měl vyhodit do vzduchu dynamitem!“

Lucerna ho chtěla uhodit koltem, ale No fire ji zadržel.

Starý Scuff Pringle přišel se svým těžce naloženým mezkem.

Tyndall a jeho dva kumpáni vytřeštili oči, když ho spatřili.

„Pringle!“ zabručel Alvarado.

„Jo, Pringle, Miku!“ sykla Lucerna. „Mysleli jste si, že se vypařil a že už se nevrátí! Můžete Collierovi vyřídit, že Scuff je ochoten vypovídat, že Jeffa jeho vlastní společník střelil do zad! Joea Colliera čeká šibenice! Vyřiďte mu to!“

Tyndall se potměšile zasmál.

„Boss vás rozmáčkne jako vši.“

„Zmizte, než já rozmáčknu tebe, Tyndalle!“ zabručel No fire.

Alvarado s Tyndellem se chopili svého kumpána a vydali se s ním do údolí.

Teprve nyní měl Lou čas se tam porozhlédnout. Rokle pokračovala ještě nějakých padesát yardů, pak končila. Tam kdysi musel být vodopád.

Lou vtáhl hlavu mezi ramena. Necítil se tam mezi skalami nijak zvlášť dobře. Připadal si stísněně. A myšlenka na to, že by na ně mohli seshora házet výbušniny, mu naháněla děs.

Pohlédl na šklebícího se Scuffa Pringlea, který s mezkem přijel na plošinu. Jeho optimismus nesdílel.

+ + + + +

Lou seděl u stolu od pasu nahoru nahý.

Nad ohněm v krbu visel železný kotlík s vodou. Lucerna Masonová nalila horkou vodu do mísy. Míšenka viděla Louovu zakrvácenou košili a přinutila ho se svléct. Chtěla mu ošetřit ránu.

No fire Mason byl v rokli. Tvrdil, že ještě musí něco vyřídit, než se objeví Collier se svými pistolníky.

Scuff Pringle pobýval v přístavku, ve kterém ustájil svého mezka. Bylo tam i prospektorské nářadí a sudy s vodou, které pistolníci naplnili až po okraj.

Lucerna přišla k Louovi a postavila mísu s vodou na stůl. Připravila čisté ručníky a gázové obvazy. Pistolníci Joea Colliera chatu nevydrancovali, takže tam všechno bylo na svém místě.

„Ten šrám nevypadá dobře,“ zamumlala. „Jeho okraje jsou zanícené. Jak dlouho ho máte?“

„Trefil mě Meredith.“

„Na té kulce musela být špína,“ poznamenala. „Musím rozmočit uschlou krev. Bude to trochu bolet.“

Lou zatnul zuby. Rána pálila, když ji Lucerna vymývala. Prsty však měla šikovné. Pohlédl na ni a trochu se vyděsil, když spatřil červené okraje rány těsně nad levým žeberním obloukem.

Lucerna vzala malou dózu a natřela ránu zelenou mastí. Ta měla chladivý účinek, bylo to příjemné.

Scuff Pringle si prohlížel chatu.

„Je tu dost vody a potravin, můžeme se tu udržet několik týdnů,“ prohodil. Vytáhl balíček žvýkacího tabáku a ukousl z něj kousek. Potom ho podal Louovi, ale ten zavrtěl hlavou.

Lucerna Louovi ovázala bok. Díky masti pálení v ráně polevilo. Pak ze skříňky vzala košili, která patřila Jeffersonu Clinchovi. Ten byl stejně velký jako Lou. Seděla mu.

No fire Mason vešel do chaty a zavřel dveře.

Scuff Pringle se na něho usmál a zeptal se: „Jsou v pořádku?“

No fire přikývl.

„Pochybuju jen, že prach, který jsem k nim nasypal, je ještě v pořádku.“

Starý muž pokrčil rameny a nic víc neřekl. Přistoupil ke krbu a vzal kotel.

„Uvařím nám,“ poznamenal.

Lou si teprve teď všiml, že mu kručí v břiše.

Lucerna přišla ke starému muži a podotkla: „Nejprve nám uvařím kávu, Scuffe. Zůstaňte u své střílny. Collier na sebe dozajista nenechá dlouho čekat.“

No fire se postavil ke střílně u dveří. Starý muž se přišoural naproti, ke střílně obrácené do rokle.

Lou vstal ze židle a chopil se jedné z winchestrovek, které vzal pistolníkům. Přišel ke starému kovkopovi.

„Jak to tehdy bylo s Jeffem?“ zeptal se ho chraplavým hlasem.

„Myslíš, jak ho zavraždil Collier?“

„Jo.“

„Hm.“ Scuff Pringle se s bručením poškrábal na vousu. „Začalo to tím, že se o Pride of Cripple Creek začali zajímat manažeři dolu Stratton. Collier týden předtím prodal svůj podíl na claimu Jeffovi. Přestal věřit, že Jeff najde zlato. Krom toho potřeboval Jeffovy peníze, protože chtěl v Cripple Creeku koupit saloon. Joe Collier získával moc. Obklopil se smečkou ničemů, které znal ještě z Denveru. Přepadení transportů a claimů se množila. Marshal Jim Forbes trochu jezdil po okolí, ale nikdy nenašel jedinou stopu. Jeff tvrdil, že Collier Forbese koupil.“

„Co bylo s těmi manažery dolu Stratton? Proč se zajímali o Jeffův claim, když Jeff přece nenašel žádné zlato?“

„Důl Stratton měl spor s Jerrym Johnsonem. Johnsonův claim leží mezi Pride of Cripple Creek a dolem Stratton. Manažeři chtěli Jeffův claim, aby Jerryho Johnsona měli v kleštích. Jeff si myslel, že chtějí prokopat tunel pod Johnsonovým claimem.“

„Joe Collier o tom neměl tušení?“

„Ne. Collier se domníval, že Jeff dal nabídku dolu Stratton. Manažeři nabídli Jeffovi dvacet tisíc dolarů. To, že Jeff to nepřijal, vzbudilo Collierovu nedůvěru, protože Jeffovi svůj podíl prodal jen za dva tisíce dolarů.“

„A proč Jeff svůj claim neprodal? To už tehdy nalezl ty nuggety?“

Scuff Pringle na něho pohlédl a přikývl.

„Právě toho rána, když ho navštívili manažeři Strattonu. Byl jsem u toho, když Jeff v rokli odvalil jeden velký kus skály. To si nedokážeš představit, Parrishi. Vypadalo to, jako by Jeff našel hnízdo s tisíci zlatými vejci. Všechno jsme vytěžili. To zlato mělo hodnotu nejméně padesáti tisíc dolarů. Horečně jsme až do odpoledne hledali dál, ale bylo to, jako by všechny nuggety z rokle byly soustředěné jen v té jedné kapse.“

„Kdy přijel Collier?“

„Ještě toho samého večera. Přijel sám. Poznamenal jsem k Jeffovi, že by Collierovi neměl o těch nuggetech nic říkat, ale Jeff byl v opojení. Poslal Lucernu a malého dolů do Cripple Creeku. Měla se tam porozhlédnout po novém domě. Jeff nechtěl, aby dál žili v této chatě. Dal jim s sebou několik nuggetů. Ani s tím jsem nesouhlasil, protože jsem tušil, co se bude dít, až se lidé v Cripple Creeku dozvědí, že Jeff našel zlato.“

„Jeff řekl Collierovi o těch nuggetech?“ nevěřícně se zeptal Lou.

„Ano,“ prohodil Scuff Pringle. „Rozdělil nuggety na dvě stejné hromádky a řekl Collierovi, že mu dá polovinu, aby si nemyslel, že Jeff o těch nuggetech věděl už předtím, než mu Collier prodal claim. Došlo k tomu, čeho jsem se obával. Collier Jeffovi nevěřil. Viděl jsem lačnost v jeho očích. Tomu hajzlovi bylo jedno, že na ten claim už nemá právo. Bezpochyby si myslel, že Jeffův claim je posetý takovými kapsami s nuggety. Požadoval od Jeffa, aby zrušil smlouvu s ním. Jeff to málem udělal, ale včas pochopil, co chce Collier ve skutečnosti. Kdyby se Collier zmocnil poloviny claimu, udělal by všechno, jen aby jej odklidil z cesty. Pohádali se a začali se prát. Collier proti Jeffovi neměl šanci. Jeff si ho podal.“

„Kdes byl ty,Scuffe?“

Starý muž ukázal na úzké dveře vedoucí do přístavku.

„Dveře byly pootevřené. Slyšel jsem to. Když Jeff Colliera poslal do patřičných mezí, chtěl jsem jít dovnitř. Viděl jsem, jak Jeff strká nuggety zpět do váčku. Collier u dveří vstal. Uviděl jsem ho na poslední chvíli. Vykřikl jsem příliš pozdě. Collier střelil Jeffa do zad a než jsem vytáhl z opasku revolver, dostal jsem ránu do hrudi, která mě srazila na zem. Ležel jsem tam a nic jsem necítil. Slyšel jsem však a viděl. Collier přišel ke mně a sklonil se. Jeho tvář byla zakrvácená, měl tržnou ránu na spánku. Myslel jsem si, že mi vpálí kulku do hlavy, ale zřejmě mě považoval za mrtvého.“

Scuff Pringle si rozepnul svou ušmudlanou košili a Lou spatřil střelnou ránu, kterou měl na hrudi. Byla teprve čerstvě zahojená. Lou polkl. Byl to zázrak, že Pringle přežil.

„Kulka jenom těsně minula srdce a plíce,“ řekl starý muž. „Doktor ve Victoru mi pověděl, že musím mít půl tuctu andělů strážných.“

„Jak ses dostal do Victoru?“

„Když Collier s nuggety zmizel, mohl jsem se znovu hýbat. Dovlekl jsem se do rokle. Když jsem tam dorazil, objevili se Dale Bullock a několik jeho pistolníků s marshalem Forbesem. Skryl jsem se. Došlo mi, že Joe Collier si vymyslel nějakou lež. A to pro mě znamenalo, že Collier by mě pronásledoval, kdyby se dozvěděl, že jsem naživu. Čekal jsem do setmění a pak jsem se dovlekl do Victoru. Doktor mě u sebe skrýval jeden týden, pak jsem mohl vstát z postele. Navštívil jsem Masonovu farmu, ale Lucerna zmizela. Její rodiče ani její bratři nevěděli, kde je. Takže jsem jel pryč. Věděl jsem, že sám proti Joeu Collierovi a jeho zabijákům nemám šanci.“

„Co tvrdil Collier?“

„Že je přepadl někdo neznámý. Collier měl přece tržnou ránu na spánku. Říkal, že zrovna uzavřel kupní smlouvu s Jeffem, když do srubu vtrhl nějaký muž, zastřelil Jeffa, který seděl zády ke dveřím, a pak omráčil jeho. Řekl, že ten chlápek si myslel, že ve srubu je zlato.“

Lucerna se k nim obrátila a přikývla.

„Chata byla zpustošená,“ řekla. „To museli být Bullock a další pistolníci. Bullock našel i zfalšovanou kupní smlouvu, kterou v chatě údajně zanechal Collier, když se probral a šel do Cripple Creeku pro pomoc.“

„O nuggetech samozřejmě nic neřekl, že?“

„Samozřejmě ne,“ přisvědčila Lucerna.

„Na Scuff a se nikdo neptal?“

„Jistě,“ odpověděla. „Collier tvrdil, že Jeff starého muže poslal pryč, protože přece prodal claim Collierovi.“

Lou sevřel rty.

Collier byl všemi mastmi mazaný.

„Collier horečně hledal Scuffa Pringlea,“ poznamenal No fire. „Jenže pak si asi řekl, že ten starý muž má plné kalhoty, pokud vůbec žije, a že se v Cripple Creeku už neukáže. Protože o jeho výpovědi byly pochybnosti, pustil na claim na tři dny skupinu tři prospektorů. Nenašli ani kousek zlata. Pak pověsti o tom, že Collier zavraždil svého starého společníka, utichly, protože proč by to Collier dělal? Koupil od Jeffa claim ze starého přátelství. Dva tisíce dolarů, které za ně zaplatil, uloupil ten neznámý vrah.“

„Scuff se Tyndallovi neměl ukazovat,“ přidušeně řekla Lucerna. „Teď Joe Collier udělá všechno, jen aby se nikdo z nás nedostal odtud živý.“

Lou Parrish pokrčil rameny.

„To by udělal tak jako tak,“ chraplavě poznamenal. „Potřebuje mrtvého, o kterém by mohl říct, že to je vrah soudce Chadwella.“

„Nežvaňte tolik,“ zavrčel Scuff Pringle. „Raději se postavte ke střílnám. Collierova horda tu bude co nevidět.“

+ + + + +

Lou hleděl do rokle. Byly v ní hluboké stíny. Přesto zřetelně rozeznal muže, kteří se jí plížili. Kryli se všude, kde to šlo.

Dosud nikdo z nich nevystřelil na srub.

Lucerna uvařila a přinesla talíře s jídlem mužům u střílen.

Lou hladově snědl fazole. Rokli při tom nespouštěl z očí.

Joe Collier se dostavil osobně. Vedle něho stál Jim Forbes. Drželi se však v povzdálí. Collier chtěl dobytí srubu zřejmě ponechat na svých pistolnících.

Některé z nich už Lou znal. Překvapilo ho, že tam byl i Shane Meredith. Pod kabátem měl ještě obvaz, už se však postavil na nohy. A nechyběl ani chlápek s koltem na břiše. No fire mu řekl, že se jmenuje Jock Dickson.

Pak míšenec zavrčel.

„Bullock!“

Lou pohlédl do rokle.

Třeskl výstřel. No fire zmáčkl spoušť své winchestrovky. Lou viděl, jak se vedle jednoho hubeného muže vznesl prach. Pistolník se kryl za skalou.

Pak začali Collierovi muži střílet. Kulky se zavrtávaly do trámů srubu. Těsně vedle Louovy tváře střílnou proletěla kulka a roztříštila za ním džbán v regálu. Lucerna vyděšeně vykřikla.

Museli se přikrčit.

Lou slyšel jekot.

Znovu se narovnal a viděl, že dva pistolníci již urazili polovinu vzdálenosti k chatě.

Vypálil zároveň s No fire Masonem.

Oba pistolníci se svalili na zem. Puška jednoho z nich spadla do trhliny ve skále. Po čtyřech se plazili zpátky. Joe Collier vykřikl, že tam mají zůstat a krýt palbou ostatní, avšak neposlechli ho.

Jim Forbes vylezl na skálu. Na kabátě se mu blyštěla hvězda. Dal si dlaně k ústům a zvolal: „Hej, vy tam v chatě! No fire a Lucerno Masonová! Máte mezi sebou vraha! Lou Parrish zavraždil soudce Chadwella! Vydejte nám ho! Víc nechceme! Pan Collier vám daruje Jeffův claim, Lucerno!“

Lou se otočil a pohlédl na dívku.

Její tvář byla strhaná. Přiběhla k jeho střílně a vyhlédla ven.

„A co chceš dělat se mnou, Colliere?!“ zvolal Scuff Pringle.

„Nemáš se čeho obávat, Pringle!“ zabručel Jim Forbes.

Starý muž se zachechtal.

„Lucerno, slyšíš mě?“ Forbes křičel z plných plic.

„Ano, slyším tě, Forbesi!“ zvolalo děvče. „Jeffův claim mě nezajímá! Chci jeho vraha, Forbesi! A ten stojí vedle tebe! Collier ti navyprávěl báchorky! Soudce nezastřelil Lou Parrish, ale Collier sám!“

Chvíli panovalo ticho.

Pak se znovu začalo střílet.

Muži ve srubu pálili jen sporadicky, aby se pistolníci neodvázali plížit se dál.

Lou Parrish svraštil čelo. Za několik hodin se mělo stmívat. Jak potom mohli Collierovy muže zastavit? Uvědomil si, že chata není tak nedobytná, jak se mu to No fire a Lucerna snažili namluvit.

Čas pracoval pro Joea Colliera.

Bylo jasné, že po setmění jeho muži zaútočí. Kdyby se jim nepovedlo proniknout do srubu, pak by ho podpálili. Nebo vyhodili do vzduchu.

Objevovalo se stále více mužů.

Joe Collier tam přivedl všechny své lidi. Snažil se to rozhodnout. Události toho dne mu neponechávaly jinou volbu. Dobře věděl, že by ho to stálo krk, kdyby se mu nepovedlo ty čtyři v chatě poslat ještě této noci k čertu.

V potemnělé rokli se blýskalo.

Scuff Pringle občas opětoval palbu.

No fire a Lou jen pozorovali. Dokud nikdo z pistolníků nepostupoval k chatě, neměli důvod střílet.

Lou přemýšlel.

Joe Collier nebyl hlupák. Musel vědět, že k chatě by se dostal jen za cenu těžkých ztrát. Vymyslel si něco jiného? Byla ta přestřelka jen manévr k odvedení pozornosti?

Lou hleděl na stěny rokle. Ta vedla skrze horu. Bylo tedy možné se snadno dostat na horní okraje stěn. Ty byly nějakých šedesát yardů nad srubem. Pro šikovné muže by jistě bylo možné se odtud spustit na lanech.

Louovi vyschlo v hrdle.

Joe Collier měl ještě jednu možnost, při které by nemusel životy svých lidí vydávat všanc. Při té myšlence Louovi přeběhl mráz po zádech.

„Dávej pozor!“ prohodil No fire a zvedl winchestrovku.

Lou sebou trhl a vyhlédl ven. Viděl, jak se mezi skalami pohybují nezřetelné postavy.

Rychle se setmělo. Pouze obloha nad roklí ještě byla světlá. Dole panovala tma.

Scuff Pringle se otočil a přikrčen přiběhl ke dveřím vedoucím do přístavku.

Lou to viděl jen koutkem oka. Střílel na muže venku.

Skrze výstřely se ozval výkřik. On nebo No fire museli zasáhnout.

Tentokrát se však nestáhli.

„Kde je Pringle, sakra?“ zavrčel Lou.

No fire neodpověděl. Ostřeloval muže v rokli.

Lou náhle uslyšel výkřik v rokli. Potom pohlédl na pravou skalní stěnu. Pohybovala se po ní jiskra. Stoupala po stěně nahoru.

Scuff Pringle se vrátil na své místo.

Lou ostře vydechl. Co chtěl ten starý muž dělat? Chtěl vyhodit celou rokli do povětří?

Collierovi pistolníci si podle všeho mysleli totéž. S řevem prchali pryč. Lou přestal střílet. Hleděl k té pohybující se jiskře a trhl sebou, když se ozval tichý výbuch. Ze skalní stěny vyšlehly plameny.

Lou nevěřil vlastním očím, když v rokli začal hořet oheň, který ji osvětlil tak, že tam bylo vidět téměř jako ve dne. Pistolníci strnule stáli. Nějakou dobu to trvalo, než pochopili, o co jde a že jsou v tom světle zřetelnými terči.

Někteří vzali nohy na ramena, jiní se kryli.

Lou se ohlédl na usmívajícího se Scuff a Pringla.

„Nafta,“ řekl starý muž. „Jeff počítal s nočním útokem. Na stěny postavil tři sudy. Svítí hezky, co?“ Lou se zhluboka nadechl a přikývl.

Pokud by nafta hořela celou noc, neměli by Collierovi pistolníci šanci zaútočit. Pak by si ovšem Joe Collier musel vymyslet něco jiného.

Lou věděl, že to teď bude ještě horší.

+ + + + +

Rokle se otřásala výbuchy. Poblíž sudů s naftou se blýskalo. Ve svitu plamenů Lou viděl přikrčené postavy, které se plížily k sudům a vrhaly na ně dynamit ve snaze je zničit.

Pálil, ale nebylo jednoduché na tu velkou vzdálenost zasáhnout. V mihotavé záři plamenů nebyli pistolníci vidět zřetelně.

I No fire a Scuff Pringle bez ustání stříleli.

Znovu se ozval výbuch.

Mezi strmými stěnami rokle náhle vyšlehl ohnivý gejzír.

Dynamit musel trefit jeden ze sudů.

O několik vteřin později začala nafta padat k zemi. Bylo to jako ohnivý déšť. Zpoza skal vyšli pistolníci.

Scuff Pringle se chechtal.

„Vyhnali se sami z úkrytů, Parrishi. Collier už je sem tak snadno nenažene.“

Starý muž měl pravdu. Výstřely náhle utichly. Lou slyšel bručivý hlas, který podle všeho patřil Collierovi. Křičel na své pistolníky. Ti mu však vypověděli poslušnost, když poznali, že je nemožné zaútočit na chatu, dokud z obou sudů, které ještě zůstaly, šlehal oheň.

V rokli se rozhostilo ticho.

„Dal bych si silnou kávu, Lucerno,“ zavrčel Scuff Pringle.

Přikývla a šla k ohni.

No fire pohlédl na Loua. Usmíval se.

„Vypadá to, jako by Collier zůstal sám,“ poznamenal.

Lou nic neřekl. Nevěřil tomu, že se Collier vzdá. Nebezpečných svědků se musel zbavit ještě této noci. Věděl, že proti obyvatelům Cripple Creeku nemá šanci, jestli se dozvědí, že zavraždil nejen Jeff ersona Clinche, ale i soudce Chadwella.

Scuff Pringle a No fire měli pravdu.

V rokli panoval klid. Nepoškozené sudy hořely dál. Plameny osvětlily část rokle. Nikde se nic nehýbalo.

Pili horkou kávu.

Lucerna stála u jedné střílny a hleděla do rokle. Vypadalo to, že stejně jako Lou klidu v rokli nevěří.

Scuff Pringle vstal od stolu a šel k úzkým dveřím do přístavku.

„Co chceš dělat, Scuffe?“ zeptal se No fire.

„Trochu se porozhlédnu venku,“ zamumlal zlatokop. „Je možné, že Collierovi zabijáci mají přece jenom něco za lubem.“

„Jdu s tebou,“ řekl Lou. Pohlédl na No fire. „Kdyby něco, vystřel.“

No fire přikývl a Lou šel za starým mužem.

Mezek silně páchl. Lou byl rád, když vyšel z přístavku a mohl se nadechnout čerstvého vzduchu. Kouř z hořící nafty vítr naštěstí hnal ke vchodu rokle.

Scuff Pringle na Loua mávl, aby šel za ním.

Lou ho následoval. Lezl přes balvany ke konci rokle. Tam nad nimi čněly strmé skály. Svit plamenů nedosahoval až sem. Lou skoro neviděl vlastní ruku, když si ji dal před obličej.

Scuff ho přivedl za jeden balvan a zabručel: „Sáhni tam, Parrishi.“

Lou nechápal, co tím ten muž myslel, ale pak uviděl, že se Pringle zapřel o ten balvan.

„Co je?“ otázal se.

„Těsně pod skalní stěnou musí ležet majzlík, Parrishi,“ zavrčel starý muž.

Lou sáhl před sebe. Nahmatal dlouhý majzlík, vzal jej a podal Pringleovi. Ten jej strčil pod balvan.

„Dělej! „prohodil.

Lou nevěděl, co tím starý muž zamýšlí. Myslel si, že v rokli je ještě několik pistolníků a chtěl je vyhnat valícími se kameny?

Lou se zapřel a balvan se hned pohnul. Neležel tam pevně a po dalším zapření se s ohlušujícím rachotem začal řítit dolů.

Lou hleděl za ním. Balvan měl průměr asi dva yardy a rozdrtil všechno, co mu stálo v cestě.

Scuff Pringle si klekl.

Lou sebou trhl, když náhle zapálil sirku.

„Zbláznil ses,“ sykl na něj. Chtěl prospektorovi vyrazit sirku z ruky, ale pak uviděl, že na místě, na kterém ležel balvan, se něco lesklo. Nevěřícně pohlédl na nuggety, které ležely v malé prohlubni.

Sirka zhasla.

V následujícím okamžiku u vchodu rokle třeskl výstřel. Kulka těsně nad Louem narazila do skály. Vrhl se k zemi a zaklel. Nyní se střílelo i na chatu.

Scuff Pringle s sebou vzal vak, do něhož teď házel nuggety.

Lou hleděl do rokle. Výstřely utichly.

„Právě jsme ten balvan nadzvedli, když se objevil Collier,“ zamumlal starý muž. „Jeff uviděl blyštící se nuggety. Když poznal Colliera, pustil ten balvan a vrátil se do chaty. Sakra, ta kapsa je ještě větší než ta první.“

Lou cítil, že ho Scuff chytil za ruku.

„Tady, vezmi si to,“ řekl starý muž.

Lou uchopil pytel. Byl naplněný jen z poloviny, ale byl velmi těžký.

Scuff měl u sebe ještě jeden vak a teď dával nuggety do něj. Pak vstal a řekl: „Musíme zpátky k chatě.“

„Myslíš, že se Collier vzdal?“ prohodil Lou.

„Hm. Co bys dělal ty na jeho místě?“

„Kdybych neměl zábrany, tak jako on, tak bych z horního okraje rokle hodil na chatu svazek dynamitu,“ odpověděl Lou.

Slyšel, jak se prospektorovi zatajil dech.

„Sakra,“ zavrčel Scuff. „Jestli to udělá, jsme v loji.“

Přesněji se Lou vyjádřit nemohl.

Lucerna a No fire zírali na nuggety, které Lou Parrish a Scuff Pringle vysypali na stůl. Scuff do pytlů nabral spoustu písku. Přesto tam bylo víc nuggetů než v první kapse.

„Musí jich tam být ještě víc,“ poznamenal.

Lucerna chtěla něco říct, ale v té chvíli něco narazilo na střechu chaty.

No fire přiskočil k jedné střílně a vyhlédl ven.

Lou přiběhl k úzkým dveřím a přes přístavek se dostal ven. Přitiskl se ke skalní stěně a pohlédl nahoru. Slyšel svištění, načež cosi s jiskřením spadlo do rokle.

Lou začal řvát a vrhl se k zemi. Slyšel, jak svazek tyček s dynamitem dopadl na střechu chaty a po chvíli explodoval.

Oslnivý záblesk osvítil rokli. Lou slyšel rachot. Mezek řehtal, vedle Loua dopadl trám.

Z horních okrajů skalních stěn se střílelo, ozývaly se odtud hlasy.

Lou nerozuměl, co křičí. Myslel jen na Lucernu, No fire a Scuffa, kteří byli v chatě. Vyskočil a rozběhl se k přístavku.

Mezek se splašil. Lou uhnul jeho kopytům a uskočil stranou, když zvíře přetrhlo uzdu a se zvednutým ocasem vyběhlo ven.

Ve srubu kdosi kašlal.

Lou vešel dovnitř. Ve svitu ohně v krbu viděl, že Lucerna klečí u stěny. Z čela jí tekla krev.

Ve stropě byla velká díra, kterou stoupal dým. Několik trámů bylo v plamenech.

„No fire!“ chraplavým hlasem zvolal Lou.

Pod střílnami se něco hýbalo. Lou překročil zbytky stolu. Mezi nimi se třpytily nuggety.

No fire se sbíral ze země. Dostal ránu do hlavy a byl trochu omráčený.

Lou mu pomohl vstát.

„Scuff!“ vyhrkl míšenec a pohlédl ke stěně.

Lou spatřil těžký trám, který spadl dolů a byl opřený o stěnu. Vydal se k němu a málem při tom šlápl na Scuffa. Starý muž zasténal. Lou ho vytáhl zpod trámu.

„Au,“ zavrčel Scuff. „Dávej pozor!“

Lou si oddechl, Trám Scuffa naštěstí nepraštil.

Bylo to jako zázrak, nikdo z nich neutrpěl zranění, krom šrámu na Lucernině čele.

Velkou dírou ve stropě hleděli nahoru. Slyšeli rachot. Třeskl výstřel, načež kdosi zvolal: „Ten bastard Collier je všechny oddělal! Pošlete ty bandity k čertu!“

„To je Jerry Johnson,“ vyhrkl Scuff Pringle, načež zvolal: „Jsme v pořádku, Jerry!“

Kdosi vykřikl, že mají být v klidu.

Potom Jerry Johnson znovu zavolal a když nahoře slyšeli, že v chatě nebyl nikdo zabit, vykřikl Johnson, že půjdou dolů, aby si poslechli, co jim řekne Scuff Pringle a jeho druhové.

No fire šel do přístavku a vrátil se s vědrem vody. Chrstl jej na hořící trámy na stropě. Lou následoval jeho příkladu. Po několika minutách oheň vyhasl a tak mohli pomoci Scuffovi, který sbíral nuggety mezi troskami na zemi.

+ + + + +

Prospektoři stáli před zničeným srubem. Dveře byly otevřené, takže mohli slyšet každé slovo, které vevnitř padlo.

Jerry Johnson a několik dalších mužů sedělo s bledými tvářemi vevnitř a poslouchali Scuffa a Loua. Teprve když uviděli nuggety, pochopili, že to je pravda.

Byli rozčilení.

První z nich běželi pryč, ještě než je Jerry Johnson mohl zastavit. Většina však váhala, když slyšela Jerryho Johnsona.

„Joe Collier má u sebe ještě pořád smečku pistolníků!“ zvolal. „Mezitím se dozvědí, co jim hrozí, jestli je chytíme. Budou se bránit zuby nehty a vyvolají krveprolití, jestli nebudeme postupovat opatrně!“

Lou předstoupil před ostatní a nahlas zvolal: „Někdo by měl jet do Colorada a dát vědět šerifovi!“

„Nepotřebujeme muže zákona!“ zvolal jeden z prospektorů.

Jerry Johnson pohlédl na Loua. Zdálo se, že souhlasí s tím chlápkem, který právě vykřikl.

„Buďte rozumní, chlapi,“ řekl Lou. „Jestli tu budete lynčovat, můžete mít velké těžkosti, protože pak bude těžké Collierovi dokázat jeho vinu.“

„To už přece nebude potřeba, až bude viset!“ odpověděl jeden z kovkopů.

„Ale ano. Jde například o předání Clinchova claimu právoplatnému dědici. A tím je syn Jeffa a Lucerny Masonové.“

Nastalo ticho. Muži hleděli na míšenku.

Lou věděl, co si většina z nich myslela. Lucerna byla prostitutka. Kdo mohl dokázat, že její dítě byl skutečně Jeffův syn?

„Musíme také Collierovi dokázat, že stojí za přepadením banky soudce Chadwella! A za nesčetnými přepadeními na vašich claimech. Slyšel jsem, že Collier připravil mnoho vašich druhů o claim. Kdybyste Colliera pověsili, připadlo by dědictví buďto jeho nejbližším příbuzným, nebo oblastním úřadům. Při procesu by se vše zjistilo. Každý by dostal své peníze zpátky.“

Lou si oddechl. Muži na sebe hleděli. Na to nikdo z nich nepomyslel.

Jerry Johnson zvedl ruku.

„Pan Parrish má pravdu, chlapci. Talby, Shrinku a Leary, jeďte do Colorado Springs. Jeďte tak rychle, jak jen můžete. Třeba se vám tam podaří přijet dřív, než odtud vyjede ranní vlak do Cripple Creeku. A ať sem šerif přijede s velkým oddílem.“ Tři muži se otočili a běželi pryč.

„Dělejte, musíme do Cripple Creeku, chlapi,“ zabručel Jerry Johnson. „Obklíčíme město tak, že neunikne ani myš. Známe je všechny. To, co platí pro Joea Colliera, jeho kumpánům nepomůže. Pochytáme je a pak zaplatí za to, co provedli našim kamarádům!“

Prospektoři křičeli jména.

Lou slyšel, jak opakují jména Dala Bullocka a Jima Forbese.

Zatnul zuby. Bylo nemožné rozhořčené zlatokopy udržet na uzdě. Zlost, která se v nich hromadila týdny a měsíce, byla příliš velká.

Lou dal No fire znamení. Míšenec se s ním vydal roklí.

U hrdla kaňonu nalezli Scuffova mezka. No fire ho chytil. Oba se vyšvihli na jeho hřbet a vyrazili před zlatokopy ke Cripple Creeku.

Nebe nad Pikes Peakem zčervenalo.

Lou byl rád, že noc končí. Doufal, že za bílého dne budou zlatokopové rozumnější.

+ + + + +

Tou dobou lidé v Poverty Gulch a v domech na dolní Myers Avenue obvykle spali.

Toho rána však vládl rozruch.

Prospektoři, kteří nezůstali v rokli, přinesli novinky. Na chodnících na Myers Avenue stály lehké dívky. Některé na sobě měly pouze župany.

Jedna z nich seskočila na ulici, když spatřila ty dva na mezku.

„Hej, víš, kde je Bullock?“ zvolala chvějícím se hlasem.

„Raději zůstaň ve své chatě, Belle, nebo podřízne krk i tobě,“ odsekl No fire a pobídl mezka, ve snaze rychle projet kolem rozčilených dívek.

Jejich prvním cílem byla marshalova úřadovna.

Chtěli zjistit od Jima Forbese, kam se ukryl Joe Collier.

Collier vlastnil více než tucet domů v Cripple Creeku. Polovina z nich byly saloony. No fire nevěděl, zda má Collier nějaké sídlo, ve kterém by přechovával naloupenou kořist.

Zbytek města zel prázdnotou. Na Bennett Avenue, na které stála marshalova úřadovna, bylo pusto. Mezi domy ještě byly stíny. Od jejich stěn se odrážel dusot kopyt.

Před marshalovou úřadovnou Lou a No fire slezli z mezka a No fire ho plácl po zadku. Otočil se a klusal pryč.

Lou svraštil čelo.

„Scuff se na tu bestii bude ptát,“ zamumlal.

No fire s úsměvem zavrtěl hlavou.

„Dobře zná cestu do rokle. Vsadím se, že ho najdeme v přístavku, až se vrátíme na Jeffův claim.“

Tu Lou zpozorněl. Uslyšel za úřadovnou řehtání koně. No fire to slyšel také. Míšenec hned tasil a běžel průjezdem na dvůr.

Lou se vydal opačným směrem. Vyskočil na chodník a rozrazil dveře marshalovy úřadovny. Byl překvapen, když tam nikoho neviděl. Cripple Creek praskal ve švech. Žilo tam takových dvacet tisíc lidí. Bylo nepředstavitelné, že by Jim Forbes neměl zástupce.

Ani v kanceláři ani ve vězení se dvěma celami však nikdo nebyl.

Lou pomalu otevřel dveře vězení, které vedly na dvůr.

V ranním šeru spatřil tři koně. Na hřbet jednoho z nich se právě vyšvihl marshal Jim Forbes.

Marshal strnul. Lou viděl zděšení v jeho tváři a poznal, že Forbes už nemá připnutou hvězdu. Vypadalo to, že se chce vypařit.

„Vytáhni špičkami prstů z pouzdra revolver a pusť ho na zem, Forbesi!“ vyzval ho No fire.

Forbes se nehýbal. Bylo to, jako by zkameněl.

Vedle něho se však pohnuli koně.

No fire to nemohl vidět, protože byli za Forbesovým plavákem.

Tu se mezi nimi objevil jeden muž. Na hrudi se mu pod rozepnutým kabátem bělal obvaz.

Lou poznal Shana Mereditha. Pistolník udělal jeden krok od koně a vyrazil k zadní stěně vězení. V ruce držel revolver.

Lou na něj chtěl zavolat, jenže v tom okamžiku spatřil mezi nohama koní třetího muže. Byl to Jock Dickson, muž, který nosil revolver na břiše.

Dickson mířil mezi nohama koní. Louovi bylo jasné, že chce trefit No fire. Tasil.

„Dicksone!“ zvolal a vystřelil.

Pistolník zmáčkl spoušť současně s ním.

Dvorem třeskly výstřely.

Shane Meredith se otočil a Jim Forbes se vrhl ze sedla. U Mereditha se zablesklo, pistolník vystřelil na Loua. Kulka ho minula jen těsně a vytrhla vedle něho třísku z prkenných dveří.

Lou vypálil na Mereditha a pistolník sebou trhl. Chraplavě vykřikl a skácel se do písku.

No fire zařval. Střílelo se dál.

Jock Dickson se odvalil od splašených koní. Chtěl vstát, ale ztratil rovnováhu a skácel se.

Lou přiběhl k němu a vykopl mu kolt z ruky. Levou pěstí ho udeřil do brady a pistolník upadl do bezvědomí.

Lou se otočil.

Jim Forbes běžel ke stáji. Dorazil k vratům, ale tam mu kulka z Louova revolveru srazila klobouk z hlavy.

Marshal se zastavil a rozevřel dlaně. Kolt mu spadl do písku.

Lou se ohlédl. Oddechl si, když viděl, že No fire vyšel z průjezdu. Míšenec sice vrávoral, ale pohled jeho černých očí byl jasný.

„Koupil jsi to?“ zavrčel Lou.

No fire se usmál. Vyhrnul si kabát a Lou spatřil krvavou skvrnu na košili.

„To je jen škrábnutí,“ přidušeně poznamenal No fire. „Dicksona jsem si mezi koňmi nevšiml.“

Přišli k Jimu Forbesovi. Lou ho chytil za rameno, načež ho otočil k sobě.

Marshalova široká tvář byla bledá. Konce kníru se mu chvěly. Pravděpodobně čekal, že ho míšenec a Lou Parrish odpraví.

„Běž do vězení, Forbesi!“ zavrčel na něho Lou.

Forbes polkl a poslechl.

Lou ho zastavil vedle omráčeného Jocka Dicksona. No fire jím zatřásl, takže se probral. Málem mu vypadly oči z důlků, když nad sebou spatřil míšencův kolt.

No fire ho zvedl na nohy. Vedle Jima Forbese se pak bandita vydal ke dveřím vězení.

Než je zavřeli do cel, No fire je prohledal. Forbes již žádné zbraně neměl, u Dicksona však nalezl ještě dva nože.

Zamkli cely a Lou se šel podívat na Shana Mereditha.

Tentokrát pistolník neměl štěstí. Louova kulka mu pronikla do boku a podle všeho trefila srdce.

Lou se vrátil do cely a zůstal stát před Forbesovou celou.

„Máte jen jedinou šanci, jak si zachránit krk, Forbesi,“ hrdelně řekl. „Vypovídejte jako korunní svědek proti Joeovi Collierovi. Řekněte všechno, co víte. Když to neuděláte vy, tak zmáčknu Lyla Cuthberta. Pak budete viset, Forbesi. Okresní soudce nebude mít s mužem zákona, který se spřáhl s grázly, slitování.“

Forbes se celý chvěl. Otevřel ústa a vyhrkl několik nesrozumitelných slov.

Kdesi ve městě třeskly výstřely. Do kanceláře vběhl míšenec. Lou slyšel, jak se otevřely vchodové dveře. Ozvaly se rozčilené hlasy. Města se zmocnil neklid.

Lou trhl hlavou k Forbesovi.

„Nebudu déle čekat, Forbesi!“ zavrčel.

„Co – co chcete vědět, Parrishi?“ vyhrkl marshal.

Jock Dickson přiskočil k mříži, jež oddělovala jeho celu od Forbesovy. Pokusil se přes mříž Forbese chytit, ale marshal ucouvl.

„Hlavně drž hubu, Jime!“ zavrčel pistolník.

Lou vytáhl z pouzdra revolver a namířil ho na tlustého banditu.

„Jestli tu někdo bude držet hubu, tak to budeš ty, Dicksone,“ procedil mezi zuby. „Neslyšíš zlatokopy venku? Hledají vás. Mohl bych tě poslat na ulici. Co myslíš, jak dlouho by trvalo, než by tě pověsili?“

Dickson ustoupil od mříží a posadil se na pryčnu.

Lou se ohlédl na Forbese. „Kde nar jdu Colliera?“ zeptal se.

Marshal pokrčil rameny.

„To nevím, Parrishi,“ hlesl.

„Kruci, musíš přece vědět, kde má sídlo! Kde schoval své peníze?“

„Má – má velký trezor v Central Dance Halí.“

„Kde to je?“

„Ve čtvrti červených lamp. Na jedné ulici, která vede na Myers Avenue.“

Lou na něho nevěřícně hleděl. Bylo možné, že by Joe Collier podstoupil to riziko? Ve čtvrti červených lamp to vřelo. Všechny prostitutky a pasáci se chtěli pomstít Collierovi a jeho pistolníkovi Dalu Bullockovi. Odvážil by se jít do své tančírny, aby své peníze dopravil do bezpečí?

Lou se otočil a prošel kanceláří.

No fire stál venku na chodníku a hleděl na Bennett Avenue.

Lou sevřel rty. Ulice byla plná lidí. Od střech domů se odráželo ranní slunce. V Cripple Creeku to kypělo. Kdesi opět třeskly výstřely.

„Musíme k Central Dance Halí,“ řekl Lou. „Víš, kde je?“

No fire přikývl. „Co tam chceš dělat?“

„Forbes tvrdí, že tam má Collier velký trezor.“

„Sakra, nevěděl jsem, že Collierovi patří Central Dance Halí.“

Běželi po Bennett Avenue.

Z jedné boční ulice se vynořil dav. Lou zasyčel, když viděl, jak rozzuření lidé vlečou k jednomu telegrafnímu sloupu Chese Tyndalla. Kdosi mu uvázal kolem krku smyčku.

Lou se k nim chtěl rozběhnout, ale No fire ho chytil a vykřikl: „Nezastavíš je, Lou!“

Běželi dál.

Před hotelem Palace, kde Lou nocoval, stála skupina mužů a žen. Diskutovali spolu. Jeden muž v kabátě seskočil na ulici a rozběhl se k Louovi.

„Pane Parrishi! Pane Parrishi!“ křičel.

Lou na něj pohlédl. Muž k němu dorazil a musel nejdřív popadnout dech, než mohl mluvit.

„Pane Parrishi – včera večer…“ supěl, „přijela slečna McCluneyová a ptala se na vás.“

Lou malého muže chytil za ramena.

„Alison McCluneyová?“

„Ano.“

Lou chtěl běžet k hotelu. Štíhlý muž ho však zadržel.

„Slečna McCluneyová už není v hotelu, pane Parrishi,“ dodal. „Včera odjela spolu s – s Dalem Bullockem…“

Lou měl pocit, jako by mu ten muž vrazil nůž do břicha. Polil ho horký pot a do hlavy se mu nahrnula krev. V uších mu hučelo, neslyšel již, co ten chlapík říká dál.

Pak ucítil míšencovu ruku na své paži.

„Bullock ji přivedl k Joeovi Collierovi, Lou,“ prohodil No fire. „Určitě se jí nic nestalo. Collier ji bude chtít použít jako rukojmí.“

Lou polkl a pomalu přikývl.

„Máš pravdu, No fire,“ zavrčel. „Ale jestli jí Collier nebo Bullock něco udělají, tak jim osobně zakroutím krkem!“

Ve čtvrti červených lamp to vypadalo jako v úle. Lou ještě nikdy neviděl tolik prostitutek pohromadě. Jejich zrakům nic neuniklo. Prohlížely každého muže a běda tomu, kdo se před nimi chtěl skrýt.

Míšence znaly, proto je nechaly být.

Lou se začervenal. Myšlenka na to, že by sadistický Dale Bullock mohl Alison něco udělat, ho doháněla k šílenství.

„Tady!“ zavrčel No fire a kývl na jednu širokou vedlejší ulici.

Lou spatřil fasádu velké tančírny. Široká veranda byla prázdná, rolety byly stažené.

Z Poverty Gulch tam mířil velký dav. Byly to ženy. Mnohé z nich teď na sobě neměly své odvážné noční oděvy, nýbrž hrubé kalhoty a košile. Některé dokonce v rukou držely zbraně.

No fire zaklel.

V té chvíli i Lou poznal, že ty ženy vede Lucerna. Gestikulovala a její volání bylo slyšet daleko.

No fire táhl Loua dál. Pohlédli na fasádu tančírny. Teprve když přišli blíž, spatřili okna na boční stěně domu.

Lou měl pocit, jako by se tam pohnula záclona.

Skryli se za roh vedlejšího domu, aby je nemohly vidět ženy na Myers Avenue.

Na boční stěně tančírny se rozbilo jedno okno.

Lou a No fire se instinktivně vrhli k zemi. V okně se zablesklo, do dřevěné stěny nad nimi se zaryly kulky.

Ozval se rozhořčený hlas Joea Colliera.

„Zmiz, Parrishi!“ zabručel. „Jestli na nás namíříš revolver, tak Nancy Chadwellová a Alison McCluneyová zemřou!“ Rozesmál se. „S tím jsi asi nepočítal, co, Parrishi?“

Lou slyšel výkřik a sevřelo se mu hrdlo. Poznal Alison.

„Jestli se jí dotkneš, tak tě zabiju, Colliere!“ zabručel.

Joe Collier se rozesmál.

„Nedotknu se jí, Parrishi. Od toho mám Bullocka. Víš přece, jak zachází s děvčaty, ne?“

Louem lomcoval hněv. Nejraději by vyskočil a rozběhl sek tomu oknu. Věděl však, že by to nepřineslo smrt jen jemu, ale i Alison.

Polil ho studený pot. Teprve teď si uvědomil, že Alison jela za ním. Znamená to, že ho miluje? On ji miloval vždy. Nikdy to necítil zřetelněji než teď.

Na ulici se ozval křik.

Výstřely přilákaly Lucernu Masonovou a ženy. Křičely jedna přes druhou. Některé pálily na fasádu tančírny. Ozývalo se řinčení skla.

No fire vyskočil.

„Lucerno!“ zvolal. „Zastav ty holky!“

Křičely jedna přes druhou, chtěly vtrhnout na verandu tančírny.

No fire tasil kolt a vypálil do vzduchu. To ženy na krátkou chvíli uklidnilo.

Ozval se hlas Joea Colliera.

„Drž ty ženské na uzdě, Parrishi! Víš, co se jinak stane s Nancy Chadwellovou a tvou přítelkyní!“

Ženy před domem sebou trhly.

Pravděpodobně nevěděly, že Collier je v tančírně.

Lucerna Masonová přiskočila k Louovi, když vstal a vyšel z průjezdu.

„Collier je vevnitř!“ zvolala. „Teď ho máme! Vykouříme ho!“

No fire chytil svou sestru za ramena.

„Klid, Lucerno!“ zabručel. „Collier má ve svých rukou dvě ženy! Nancy Chadwellovou a slečnu McCluneyovou! Bullock je oddělá, jestli napadnete tančírnu!“

Mezi ženami to vyvolalo neklid.

„Bullock je vevnitř!“ křičely.

Už se nedaly zadržet. No fire a Loua prostě a jednoduše ignorovaly a rozběhly se k verandě. V domě třeskl výstřel a z jednoho okna vyšlehl plamen. První dívky se s jekotem vrhly k zemi.

Ostatní couvly a raněné odvlekly na druhou stranu ulice. Byly ještě daleko od toho domu, takže jim sekané olovo způsobilo jen lehká zranění.

Z Myers Avenue tam vtrhla skupina zlatokopů.

No fire vykřikl.

Lou se ohlédl. Viděl, že vzduchem letěly dvě pochodně. Jedna dopadla na střechu verandy tančírny, další před verandu.

Než mohli No fire nebo přibíhající muži rozzuřené ženy zastavit, letěly k domu další louče.

„Přišly o rozum!“ zabručel Jerry Johnson, terý tam přiběhl v čele zlatokopů. „Jestli tančírnu zapálí, tak shoří celé město!“

Bylo příliš pozdě.

Lou Parrish zbledl, když viděl, jak fasádu zachvátily plameny.

Už ho nebylo možné zastavit. Než jej No fire mohl chytit, rozběhl se k tančírně, vyskočil na verandu, vtáhl hlavu mezi ramena, přikrčil se a proskočil oknem vedle vchodu.

+ + + + +

S ohlušujícím rachotem a řinčením dopadl na podlahu.

Cítil, jak mu něco ostrého pořezalo levou tvář. Zatímco se převalil mezi střepy, zaregistroval koutkem oka záblesk. Třeskl výstřel a Lou cítil, jak mu něco trhlo kabátem. Pak vytáhl z pouzdra kolt a vystřelil.

Potom vyskočil na nohy.

Viděl, jak jeden muž vrávorá ke kamnům. Brokovnice s uřezanými hlavněmi mu vypadla z rukou.

Lou se k němu rozběhl. Poznal toho muže, jehož pravá ruka byla zkroucená v podivném úhlu. Byl to jeden z pistolníků, kteří hlídali Jeffův claim. Jmenoval se Alvarado.

Chlápek se skácel na zem a zůstal ležet.

Lou přiběhl k němu a chopil se brokovnice.

Před domem křičely ženy. Ozvaly se výstřely z revolverů. No fire zvolal: „Přineste vědra, ať můžeme hasit!“

Lou se nestaral o to, co se dělo na ulici. Rozběhl se proti dveřím v zadní části velkého sálu. Slyšel praskání dřeva a klení nějakého muže.

Dveře jeho náraz nevydržely. Vyletěly z pantů a dopadly do dlouhé chodby, ze které vedlo několikero dveří.

Lou se opřel o stěnu. Ozvalo se řinčení cylindru petrolejové lampy, která visela na stěně. Jedny dveře se otevřely. Lou spatřil odpornou tvář s každým okem v jiné výšce a křivým nosem. Ten muž navíc měl zaječí pysk.

Dale Bullock.

Pistolník vykřikl a chtěl se vrhnout zpět.

Lou zmáčkl spouště obou hlavní brokovnice.

Sekané olovo odhodilo zabijáka do místnosti.

Lou skočil dovnitř. Z podlahy k němu vyšlehly plameny. Cítil, jak mu sakem proletěla kulka. Potom kopl Dala Bullocka do ruky a vyrazil mu revolver z dlaně.

Nato Bullocka přeskočil.

Cítil, jak mu po levé tváři teče krev a jak se vsakuje do límce jeho košile. Nestaral se však o to.

Právě se otevřely druhé dveře.

Lou slyšel přidušený výkřik Alison.

Dveře se zavřely.

Lou se vrhl proti nim, ale byly příliš pevné. Vytáhl kolt a několikrát vystřelil na zámek. Pak dveře vykopl.

Za ním se v místnosti objevily ženy. Ječely, když spatřily Dala Bullocka.

Lou se o ně nestaral. Hnal ho strach z toho, že by Joe Collier mohl něco udělat Alison.

Před ním byly úzké schody. Ten dům měl, jak se zdálo, na zadní straně patro. Zřetelně bylo slyšet praskání plamenů z tančírny. Již tam pronikal kouř. Lou slyšel tichý šramot ze schodů. Vyrazil po nich nahoru.

Třeskl výstřel a Lou se vrhl na schody.

Jedněmi dveřmi do chodby pronikalo světlo.

Lou vypálil. Viděl, jak Collier ucouvl do místnosti. Okamžitě vstal a běžel dál. Vrhl se proti dveřím, které za sebou Collier chtěl zavřít.

Boss banditů zařval.

Dveře povolily a Lou vpadl do místnosti.

Viděl obě ženy, které měly ruce svázané za zády a stály u velkého, otevřeného trezoru, jehož regály byly prázdné. Před trezorem byly položené dvě napěchované cestovní brašny.

Lou se otočil. Jen těsně ho minula kulka. Zařval a vrhl na Joea Colliera brokovnici. Hlaveň ho trefila do spánku, ničema se skácel na zem a zůstal ležet.

+ + + + +

Lou neslyšel ani praskání plamenů ani řev lidí venku na ulici. Hleděl na Alison McCluneyovou. Na její krásné tváři byly stopy po slzách. Blond vlasy jí visely do čela. Kabát měla roztrhaný, několik knoflíků bylo urvaných.

„Nechceš nás rozvázat, Lou?“ tiše se zeptala.

V očích měla vřelý pohled.

Lou přikývl a přistoupil k nim. Vytáhl nůž, Alison se k němu otočila a nastavila mu ruce. Rychle přeřezal kožené řemínky.

Alison se obrátila a vzala mu nůž z rukou. Pak přeřezala řemínky na rukou Nancy Chadwellové. Teprve potom přišla k Louovi, načež ho objala.

„Miluju tě, Lou,“ zašeptala. „Já…“

Políbil ji.

Na schodech se ozvaly kroky. Nancy Chadwellová vykřikla.

Lou pustil Alison a sáhl po koltu. Hned jej však sklonil, když poznal No f ire. Alison mu kapesníkem utřela krev ze tváře.

„Sakra, co tu tak stojíte?“ zabručel No fire. „Celý dům je v plamenech! Musíme odtud ven!“

Lou odstrčil Alison.

„Běž s ním, Alison,“ chraplavě řekl. „No fire, vezmi ty tašky.“ Sklonil se a naložil si Joea Colliera na záda.

No fire vzal obě tašky a šel ke dveřím. Potom se vydali dolů po schodech.

Domem se valil kouř. Z jedněch otevřených dveří už šlehaly plameny. Suché dřevo hořelo jako troud.

Loua polil studený pot, když pomyslel na to, že všechny domy v Cripple Creeku jsou ze dřeva. Požár by pro město mohl mít zničující následky. Pokud by se mužům nepodařilo ho uhasit, tak by celé město lehlo popelem.

No fire běžel před nimi po chodbě. Pak otevřel dveře.

Lidé je čekali. Většina z nich držela v rukou vědra a pokoušela se polévat stěny sousedních domů, aby se oheň nešířil.

Ozýval se tam ohlušující hukot a praskání. Lidé křičeli jeden přes druhého. Kdesi zvonili hasiči.

No fire si razil cestu k Third Street, na níž stála tančírna.

Ve stejném okamžiku, kdy přišli na ulici, se o kus dál zhroutila čelní stěna tančírny. Nad ulicí se vznášely jiskry, které dopadaly na domy naproti. Ty chytly.

Kolem Loua projel hasičský vůz. Muži přiběhli k pumpě. Voda stříkala z hadice a za pár minut se podařilo plameny na protějších domech uhasit.

„Co je s Dalem Bullockem?“ zeptal se Lou a pohlédl na No fire.

Míšenec sevřel rty. Trvalo to několik vteřin, než odpověděl.

„Neptej se mě,“ vyhrkl. „Není nic horšího, než houf rozhořčených ženských. Nechali ho ležet vevnitř.“

Lou cítil, že Alison ho chytila za ruku. Pohlédl na ni a usmál se. Váhu Joea Colliera téměř necítil.

„Kam chceš s Collierem jít, Lou?“ zeptal se No fire.

„Odneseme ho do vězení,“ řekl Lou. „Možná šerif přijede ranním vlakem. Bude nám držet od těla ten dav.“

No fire zavrtěl hlavou. „Na lynč už nikdo nemyslí. Mají dost práce s tím, aby udrželi požár pod kontrolou a zabránili jeho šíření.“

No fire měl pravdu.

Nikdo je po cestě k marshalové úřadovně nezadržel. Ze všech stran proudili lidé k tančírně. Nad městem se vznášel oblak kouře, který byl cítit všude. Vzduch byl lepší až na Bennett Avenue.

Ulicí vanul lehký vítr.

Lou se otočil a viděl, že oblak dýmu se táhne k Poverty Gulch.

Dorazili k marshalové úřadovně.

Jim Forbes a Jock Dickson začali řvát, když slyšeli, že někdo přišel do kanceláře. Když však strčil hlavu do vězení No fire, zmlkli.

Lou prohledal Colliera a vzal mu derringer. Potom ho přinesl do vězení a položil ho do cely k Dicksonovi. Jim Forbes byl bledý jako stěna a strnule seděl na pryčně.

No fire Mason zavřel dveře kanceláře a zastrčil závoru. Potom stáhl žaluzie, takže v kanceláři byla tma.

Lou přistoupil k Alison a položil jí ruku kolem ramen. „Jsem rád, že jsi přijela,“ hlesl.

„Ty se na White Fish Creek nevrátíš, co?“ tiše se zeptala.

„Tvůj otec mě…“

„To s tím nemá nic společného! Měl jsi mi aspoň jednou říct, že mě miluješ!“

„To ti musím říkat?“ zeptal se.

„Ano, ty hloupý,“ zašeptala.

Cítil její rty a její mladé, pevné tělo.

„Miluju tě, Alison,“ zamumlal. „A ten zatracený ranč si může tvůj otec nechat!“

Zajela mu prsty do vlasů. „Musíš se ranče ujmout. Bez něho nejsem k mání, Lou“

„Hej, tam je šerif!“ zvolal No fire a zvedl závoru. Otevřel dveře a vyšel ven.

Lou pomalu pustil Alison, která šla k Nancy Chadwellové a potom vyšla na chodník. Po Bennett Avenue jel tucet mužů. Všichni měli na kabátech hvězdu. Za nimi jel kočár, který řídil černoch.

„To je okresní soudce,“ poznamenal No fire. „Šerif ho rovnou vzal s sebou.“

+ + + + +

Lou a Alison zůstali v Cripple Creeku ještě tři dny.

Alison všemožně pomáhala Nancy Chadwellové, která vypovídala proti muži, za kterého se málem provdala.

Cripple Creek měl štěstí, že se požár nerozšířil. Velká část čtvrti červených lamp však lehla popelem.

Bylo to spravedlivé, protože právě dívky z veřejných domů ve svém hněvu na zabijáka Dala Bullocka podpálily Central Dance Halí.

Jim Forbes a Lyle Cuthbert zpívali, aby si zachránili krk.

Všechny zločiny a podvody Joea Colliera byly odhaleny. V obou cestovních brašnách se nacházela většina peněz, které naloupil. Mnoho mužů, které Collier okradl o claim nebo o majetek, mohlo být odškodněno.

Nancy Chadwellová získala uloupené peníze z přepadení banky jejího otce, to však jejízármuteknezmenšilo.

Problémem bylaLucema Masonová.

Soudce se ji zdráhal uznat jako dědičku po Jeffersonu Clinchovi. Ani výpověď Scuff Pringla, který přísahal, že Lucerna vedla řádný život od té doby, co začala žít s Jeffersonem Clinchem, ho nepřesvědčila. Teprve když Lou prohlásil, že dostal dopis od Jeffersona Clinche, ve kterém mu psal, že má syna a že se brzy bude ženit, jeho mínění změnil.

Lucerně vhrkly do očí slzy, když byl jejímu synovi přiřčen claim. Ještě v soudní síni starý Scuff Pringle řekl, že si Lucernu rád vezme a bude otcem jejímu synovi, protože samotná žena by přece byla ve městě ztracená.

Lucerna souhlasila pod podmínkou, že Scuff Pringle okamžitě přestane žvýkat tabák.

Večer seděli u Nancy Chadwellové.

No fire Mason vyprávěl Louovi, že on, Scuff a Lucerna by mohli být partnery a v budoucnu společně těžit na Jeffově claimu.

„Jak to bylo s tím Jeffovým dopisem?“ zeptal se, když stál s Louem na verandě. „Já jsem sice Jeffa neznal dlouho, ale nevzpomínám si, že by někdy napsal dopis.“

„Člověk se může v lidech mýlit,“ odvětil Lou s úsměvem. Viděl však na míšenci, že mu nevěří.

Chtěli mu darovat váček nuggetů, ale Lou se zdráhal jej přijmout.

Teprve když s Alison v Clarendonu vystoupili z vlaku a Lou z nákladního vagónu vyvedl svého calica, uviděl, že jedna sedlová brašna je nějaká plná. Dali tam ten váček s nuggety tajně.

Lou se usmál.

Možná je dobře, že před Logana McCluneyho nebudu muset předstoupit s prázdnýma rukama, až jeho dceru požádám o ruku, pomyslel si.